Справа № 603/134/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5567/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б. Б.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2017 року по справі № 603/134/17 за позовом ОСОБА_2 до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним рішення Бучацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області № 13/02 від 07.09.2016 р. про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку на три роки, зарахувавши період роботи з 3.02.1999 р/ по 3.02.2004 рік на посаді виконроба (виконання робіт) у Спеціалізованій ПМК № 6.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем протиправно відмовлено йому у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки у нього наявний відповідний трудовий стаж для призначення такої пенсії, що підтверджується записами в трудовій книжці та відповідними довідками.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Зокрема в апеляційні скарзі вказує на те, що на час звернення із заявою про призначення пенсії існували усі підстави для її призначення із зменшенням пенсійного віку, оскільки ОСОБА_2 виповнилось 55 років, загальний стаж роботи становить понад 30 років, а стаж роботи на посаді яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах більше 6 років 3 місяців. Крім цього зазначає, що право працівника на пільгове пенсійне забезпечення не може бути обмежене через порушення адміністрацією підприємства порядку проведення атестації робочих місць, а саме не проведення первинної атестації робочого місця виконроба з вини роботодавця у 1993 році.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні доводи, викладені у позовній заяві, а також твердження позивача та його представника у судовому засіданні про те, що на час звернення ОСОБА_2 із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах існували усі передбачені законом підстави для призначення такої із зменшенням пенсійного віку, зокрема достатній стаж роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (виконроб, виконавець робіт), тобто більше 6 років 3 місяців.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач досягнувши 55 - річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2 згідно абз. 1 п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на два роки.

На підтвердження пільгового стажу надав трудову книжку, довідку, видану ПАТ «Укрнафта» від 27.05.2016 р., що підтверджує зайнятість повний робочий день на роботах з шкідливими умовами праці за списком №2 на посаді помічника бурильника, довідку з Архівного сектору Тернопільської райдержадміністрації від 31.05.2016 р. про заробітну плату за 1993 рік, 1995 -2000 роки, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж», ВАТ «Тасма» про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом Господарським судом Львівської області 23.12.2014 р.

Однак згідно рішення Бучацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області № 13/02 від 07.09.2016 р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю підстав. відмовлено. (а.с. 7-8)

Із даного рішення встановлено, що в акті зустрічної перевірки пільгового стажу роботи позивача, що надійшов з Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, зазначено, що в книгах нарахування заробітної плати робочим СПМК-6 за 1995, 1996 роки, січень, лютий 1997 року посада зазначалась як «сл.сант», а з березня 1997 року - «виконроб» Згідно отриманої з Управління економіки, промисловості та праці Тернопільської міської ради інформації, встановлено, що вищевказане підприємство проводило атестацію робочих місць, про що свідчать висновки щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці, 16.12.1993 р., 16.12.1998 р. та 3.02.2004 р., професія «виконавець робіт» вперше атестована лише 03.02.2004 р.

Як слідує зі змісту оспорюваного рішення, пільговий стаж позивача за умови підтвердження стажу становив би: з 01.08.1986 р. по 07.04.1987 р. помічник бурильника; з 08.04.1987 р. по 30.10.1987 р. бурильник; з 3.02.2004 р. по 31.08.2008 р. виконроб, всього 5 років 9 місяців 28 днів, що становить менше норми, передбаченої законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку. Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні підстави. Пенсія за віком буде призначена на загальних підставах при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Також встановлено, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років № 11 від 13.10.2016 р., згідно наказу по підприємству від 15.12.1993 р. № 102 К-А, розпорядження від 16.12.1998 р. № 72-К-А підтверджено право на пільгову пенсію електрогазозварювальникам, газорізальникам. Робочі місця виконавця робіт та майстра будівельних робіт не атестовані.

Розпорядженням від 03.02.2004 р. №21-К підтверджено право на пільгову пенсію згідно зі Списком №2 працівникам робочих місць «виконавець робіт».

За таких обставин Комісія прийняла рішення підтвердити ОСОБА_2 період роботи з 03.02.2004 р. по 30.11.2017 р. до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Вважаючи прийняте рішення щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії за Списком № 2 протиправним позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права, повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383.

Відповідно до п. 3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегією суддів досліджено ксерокопії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.05.1977 р. та встановлено, що позивач з 18.05.1977 р. по 03.10.1977 р. працював помічником бурильника; з 24.08.1978 р. по 20.10.1978 р. помічник бурильника, у подальшому з 08.11.1978 р. по 20.10.1980 р. - перебував на військовій службі; з 16.06.1984 р. по 23.07.1984 р. помічник бурильника; з 06.08.1985 р. по 28.09.1985 р. помічник бурильника; з 01.08.1986 р. по 12.08.1991 р. помічник бурильника, технолог Домінського управління бурових робіт; з 14.08.1991 р. по 17.02.1993 р. інженер по охороні праці і техніці безпеки Монастириського районного шляхового ремонтно-будівельного управління; з 18.02.1993 р. по 1.11.1993 р. майстер Спеціалізованої пересувної механізованої колони № 6 АП «Тернопільагроспецмонтаж»; з 1.11.1993 р. по 10.09.1995 р. майстер Монастириського СПМК-11; з 10.10.1995 р. по 30.01.2004 р. виконроб Спеціалізованої ПМК № 6; з 30.01.2004 р. по 30.11.2007 р. виробник робіт Спеціалізованої ПМК № 6; з 03.12.2007 р. по 01.07.2009 р. виконроб Спеціалізованої ПМК № 6; з 02.11.2009 р. по 02.07.2012 р. виконавець робіт ВБФ «Арісудна»; з 01.09.2012 р. виконавець робіт ТзОВ «ЗІГВА.

Згідно з витягу в трудовій книжці позивача, розпорядженням від 03.02.2004 р. № 21-К «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» п.2 підтверджено право виконавця робіт (27б-КП 1223.2) ОСОБА_2 на пільгову пенсію за Списком №2.

Відповідно до довідки № 51, виданої 20.08.2003 р. Спеціалізованою пересувною механізованою колоною № 6 Тернопільського «Акціонерного товариства «Тернопільагроспецмонтаж», позивач дійсно працював в СПМК-6 від 10.10.1995 р. і за ним був закріплений автомобіль УАЗ 3303, державний номер 008-41ТЕ.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 р. (далі - Порядок) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) №41 від 01.09.1992 р. (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 вказаного Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.09.2013 р. у справі № 21-183а13 та постанові від 14.04.2015 р. у справі № 21-383а14, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Згідно висновку щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці, експертизою поданих 17.11.2000 р. матеріалів атестації робочих місць, проведеної СПМК № 6 у 1993 році, встановлено, що підприємство провело атестацію робочих місць у відповідності до вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442, Методичних рекомендацій, затверджених постановою Мінпраці та Мінохоронздоров`я України від 01.09.1992 р. № 41 та Інструкції по заповненню карти умов праці. Згідно наказу по підприємству № 102 К-А від 15.12.1993 р. «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам, яким підтверджується право на пільги та компенсації за результатами проведеної атестації робочих місць» підтверджено право на пільгову пенсію електрогазозварникам, газозварникам, газорізальникам. Робочі місця виконавця робіт (виконроба) та майстра будівельних робіт не атестовані. (а.с. 49)

Також не підтверджене за результатами атестації робочих місць, проведеної Спеціалізованою ПМК № 6 у 1998 році (розпорядження по підприємству № 72-К-А від 16.12.1998 р.) право на пільгову пенсію згідно Списку №2 працівникам робочого місця «виконавець робіт», що підтверджується висновком щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці №02-05/454 від 30.06.2005 року. (а.с. 47)

Лише розпорядженням по підприємству від 03.02.2004 року № 21-К «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 працівникам робочих місць, серед яких 27б-КП 1223-2 Виконавець робіт. (а.с. 48)

З огляду на викладене вище суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки в останнього недостатньо пільгового стажу для призначення такої пенсії, а саме стаж роботи не підтверджений результатами атестації робочого місця, робоче місце «виконроб, виконавець робіт» не було атестоване, у 1993 році, та у 1998 році і лише розпорядженням від 03.02.2004 року № 21-К підтверджено право на пільгову пенсію згідно із Списком №2 працівникам робочих місць «виконавець робіт», що знайшло своє відображення у трудовій книжці позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2017 року по справі № 603/134/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький

Повний текст ухвали складено 01 червня 2017 року