Справа № 336/7951/16-а (2-а/336/73/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2017 рокусправа № 336/7951/16-а (2-а/336/73/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплата позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, як особі, яка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працювала у закладах та установах державної та комунальної форм власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до підпунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як особі, яка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працювала у закладах та установах державної та комунальної форм власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до підпунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24 вересня 2016 року ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії за віком на загальних підставах. На день набуття права на пенсію за віком, не отримувала ніяку пенсію. 01.12.2016 року позивач звернулася до УПФУ із заявою про призначення та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, однак відповідачем було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності з 13.11.2001 по 31.12.2006, що є протиправним, оскільки з 2007 року по 2016 рік, тобто на день призначення пенсії виплати пенсії позивачу не здійснювались

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскільки з 13.11.2001

року по 31.12.2006 року позивач отримувала пенсію по інвалідності, тож з 2007 року по 2016 рік виплати пенсії, їй не здійснювались в тому числі й на день звільнення та на день призначення пенсії. Оскільки пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що якщо особи до цього, (тобто до дня призначення пенсії) не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Тож, оскільки на день призначення пенсії за віком позивач не отримувала ніяку пенсію, вона має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти розмірів місячних пенсій.

Відповідачем подано письмове клопотання про заміну відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя його правонаступником Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у звязку з реорганізацією.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього документи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність здійснення процесуального правонаступництва відповідно до статті 55 КАС України, заміни відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя його правонаступником Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя .

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заперечення на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом № 3071Ф-1 від 07.12.2016 року, УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя надано відповідь, що оскільки позивач отримувала пенсію по інвалідності по 31.12.2006 року, тож підстав для виплати їй грошової допомоги немає, з огляду на пункт 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з відмовою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій повязується, зокрема з неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до розділу XV пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Наведена норма не містить будь-яких виключень та розширеному тлумаченню не підлягає.

Оскільки право на отримання десяти місячних пенсій виникає у особи якщо вона до цього не отримувала будь-яку пенсію та, враховуючи отримання ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у період з 2001 по 2006 роки, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко