Справа № 459/1227/17
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1227/17
Провадження № 2-а/459/192/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Головка А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Камянка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.04.2017 року серії БР № 149223, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дії інспектора СРПП №3 Камянка Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 щодо складання постанови серії БР №149223 від 30.04.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за порушення ст.122 ч.1 КУпАП, незаконними; визнати постанову БР №149223 від 30.04.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити. На обґрунтування позову послався на те, що постановою серії БР № 149223 від 30.04.2017 року, винесеною інспектором СРПП № 3 Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Дана постанова інспектором була вручена о 00.30 год. 01.05.2017 року. Йому ставиться у провину те, що 30.04.2017 року о 21 годині 13 хвилин на автодорозі Львів - Рава-Руська, керуючи автомобілем марки Тойота Прадо він виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.Зазначає, що у протоколі не зазначено, які вимоги ПДР він порушив.Постанову було винесено на місці зупинки, під час винесення постанови йому не було розяснено його прав, не було предявлено жодних доказів його вини та не пояснено що саме він порушив. Вважає, що він керував автомобілем не порушуючи ПДР. При накладенні штрафу не враховано його особу, матеріальний стан та інші обставини, як це передбачено ст.33 КУпАП.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у ньому.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Судом установлено, що 30.04.2017 року інспектором СРПП № 3 Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3стосовно позивача було винесено постанову серії БР № 149223 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з накладенням штрафу у сумі 255,00 грн.

Як зазначено у фабулі оспорюваної постанови, позивач 30.04.2017 року, о 21:13 год., на автодорозі Львів-Рава-Руська, керуючи транспортним засобом, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частиною першою статті 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП до органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення органи Національної поліції.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, у звязку із здійсненням виїзду на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн., отже посилання позивача на те, що у постанові не зазначено, які вимоги правил дорожнього руху він порушив є безпідставним.

Відповідно до вище вказаної ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. За вчинення такого діяння передбачено накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що ним не вчинено адміністративне правопорушення, яке йому ставить у провину, оскільки позивачем не надано доказів, котрі б підтвердили його доводи про зазначені обставини.

Отже, доводи позивача у цій частині є необґрунтованими й безпідставними, що не дозволяє встановити відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також суд не прийняв до уваги доводи позивача відносно того, що відповідачем не було розяснено йому прав під час винесення постанови, та не враховано його особу, майновий стан, оскільки на підтвердження таких обставин ним не надано жодних доказів, окрім як покликання на це у позові. Натомість із наявних доказів такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Слід відзначити, що накладення оспорюваною постановою на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255,00 грн., то таке здійснене у межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою передбачено штраф у розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідало 255,00 грн.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання про те, що при винесені оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Тому позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Д. І. Рудаков