Справа № 156/1094/16-а,2-а/156/11/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3050/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 04.01.2017р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

21.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, у якому просила: визнати неправомірними дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо нарахування та виплати їй пенсії за віком з 01.09.2015р. в розмірі, меншому ніж мінімальний розмір пенсії, встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі не меншому мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня 2015 року.

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 04.01.2017р. позов задоволено: визнано неправомірними дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком в розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язано Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію позивачу у розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 21 червня 2016 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задовленні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, не повно з'ясував обставини справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

23.05.2017р. від позивача на дійшла заява в якій ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволеню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 11 вересня 2014 року призначено пенсію за віком на підставі п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з 01.09.2015р. з врахуванням того, що розмір пенсії не може бути меншим ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач листом № 167Ш-02 від 15.12.2016 року, повідомив позивачу, що підстав для перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, немає.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 (із змінами), передбачено, що: "у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 травня 2016 року становить 1130 грн.

Таким чином, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що відповідач зобов'язаний призначити та виплачувати позивачці мінімальний розмір пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, який затверджується законом про державний бюджет.

Згідно із ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ст.ст. 2, 6, 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» мінімальний розмір пенсії за віком і мінімальний розмір заробітної плати віднесені до основних соціальних гарантій і не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму доходів громадян.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що у відповідності до Постанови №265 передбачено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, крім осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексацій та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, оскільки, на думку суду, ця норма суперечить вимогам ст. 8 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції та їй відповідають. Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» є пріоритетним над постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян».

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу або постанову суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 197, 198, 200, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 04.01.2017р. по справі № 156/1094/16-а - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. М. Каралюс