Справа № 206/5984/16-а(2-а/206/133/16)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2017 рокусправа № 206/5984/16-а(2-а/206/133/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську

на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2017 р. у справі №206/5984/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобов'язання зарахувати стаж роботи на фабриці «Дніпромеблі» Дніпропетровського виробничого деревообробного об'єднання «Дніпропетровськдерев» з 01.08.1986р. по 01.11.1991р. до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці та призначити пільгову пенсію (а.с. 2-6).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено (а.с. 57-61).

Ухвалена постанова вмотивована тим, що факт перебування позивача на посаді майстра по виготовленню пінополіуретану, що передбачала відповідно до трудового договору, виконання обов'язків повний робочий день за період з 01.08.1986 року по 30.11.1991 рік з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці.

Не погодившись з постановою суду, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що для зарахування періоду роботи з 01.08.1986р. по 31.10.1991р. до пільгового стажу позивача за Списком №1 немає підстав, оскільки, надані позивачем первинні документи (трудова книжка, відомості нарахувань) не підтверджують роботу останнього на умовах, передбачених для працівників за Списком №1. З огляду на зазначене вважає прийняте управлінням рішення законним та обґрунтованим (а.с. 64-67).

У письмових запереченнях ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги з огляду на її необґрунтованість та те, що її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Крім того, звертає увагу суду на ту обставину, що ним при зверненні до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську надавався повний пакет первинних документів, у тому числі довідка, яка обґрунтовує право на пільги (а.с. 79-81).

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 77-78), а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

03.05.2017 р. на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від позивача по справі надійшли письмові заперечення в, яких він зазначає, що доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції (а.с.79-81).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до записів трудової книжки, працював на фабриці «Дніпромеблі» Дніпропетровського виробничого деревообробного об'єднання «Дніпропетровськдерев», у періоди:

- з 01.08.1986 р. по 16.03.1987 р. працював на посаді майстра дільниці №9 по виготовленню пінополіуретану (наказ № 191к від 31.07.1986р.);

- з 16.03.1987 р. по 03.01.1988 р. призначено на посаду виконуючого обов'язки старшого майстра дільниці №9 по виготовленню пінополіуретану (наказ №92 від 16.03.1987р.);

- з 04.01.1988р. по 30.11.1991р. призначено на посаду старшого майстра цеха №6 по виготовленню пінополіуретану (наказ №461 від 30.12.1987р.);

- з 01.11.1991р. по 01.03.1994р. переведено на посаду начальника цеха, який будується (наказ №256к від 31.10.1991р.) (а.с. 11-13).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську із документами та заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення №5837/06/33 від 28 вересня 2016 року про відмову в призначенні пенсії (а.с. 7-8).

Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення, що для підтвердження періоду роботи з 01.08.1986 р. по 31.10.1991р. для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, згідно протоколу №17 від 04.08.2016 р., відсутні законні підстави, оскільки стаж роботи становить 26 років 03 місяці, пільговий стаж роботи за Списком №1 - відсутній (а.с. 7-8).

Судом встановлено, що 04.08.2016 року Комісією при Головному управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення №17 про результати розгляду заяви, яким відмовлено позивачу в призначення пенсії за віком за Списком №1, в зв'язку з відсутністю пільгового стажу за списком №1 відповідно до розділу XV «прикінцеві положення» статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 13 пункту «а» Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 14).

Вищезазначене рішення направлено на адресу позивача 12.08.2016 року №20364/02/30 (а.с. 15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови в призначенні останньому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач має необхідний пільговий стаж роботи, який підтверджується документально.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок).

У відповідності до пункту 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року №637, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З наявної в матеріалах справи ксерокопії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній працював на посаді майстра дільниці по виготовленню пінополіуретану в період з 01.08.1986р. по 01.11.1991р. без будь-яких змін умов праці і характеру праці.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року за №442, основна мета атестації полягає у регулюванні між власником або уповноваженим ним і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників на КП «Дніпромеблі», яким підтверджено право на пільгову пенсію від 22.07.1994р., професія позивача надавала право на оформлення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оскільки атестація його робочого місця проводилась в липні 1994 року.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 затверджені Списки №№1, 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №3833 затверджений Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Виробництво «поліуретану» внесено до Списку №1 постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року, що дає підстави вважати, що період роботи позивача до 01.01.1992 року має відноситися до Списку №1, з огляду на приписи пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що період роботи позивача на фабриці «Дніпромеблі» Дніпропетровського виробничого деревообробного об'єднання «Дніпропетровськдерев» з 01.08.1986р. по 01.11.1991р. на посаді майстра по виготовленню пінополіуретану, що передбачала, відповідно до трудового договору, виконання обов'язків повний робочий час з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, а також проведення атестації на підприємстві в 1994 році надають позивачу право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, прийняв вірне рішення по суті позовних вимог, у зв'язку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2017 р. у справі №206/5984/16-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено - 26.05.2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов