Справа № 263/11846/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"24" травня 2017 р. м. Київ К/800/34882/14

К/800/35167/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Пасічник С.С.,
Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 березня 2014 року, постанову та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року і за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року, -

встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, після уточнення якого просила: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області щодо безпідставного стягнення з неї 5214,86 гривень; стягнути з відповідача на її користь незаконно стягнуті з пенсійних виплат кошти в сумі 5214,86 гривень та моральну шкоду в розмірі 5500 гривень.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 березня 2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_4 3743,85 гривень. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 3743,85 гривень, моральну шкоду в розмірі 500 гривень та судовий збір в сумі 229,41 гривень.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 березня 2014 року скасовано, вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області за період з липня 2007 року по квітень 2013 року включно залишено без розгляду.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 березня 2014 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_4 116,05 гривень. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на користь позивача 116,05 гривень. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційних скаргах, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_4 просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 березня 2014 року, постанову та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю, а Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області - скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року і відмовити у задоволенні позову.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання 24 травня 2017 року не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Касаційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно тлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними та допустимими доказами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області та отримує пенсію за віком.

Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області 1 жовтня 2008 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ЖКП «Домовик-3» заборгованості по квартирній платі за період з 1 вересня 2006 року по 1 вересня 2008 року в розмірі 1288,88 гривень, судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення у дольовому порядку в сумі 15 гривень, - з кожного по 7,50 гривень, та судового збору на користь держави в дольовому порядку у розмірі 25,50 гривень.

22 квітня 2010 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ЖКП «Домовик-3» заборгованості по квартирній платі за період з 1 вересня 2008 року по 1 квітня 2010 року в розмірі 1114,45 гривень, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30 гривень в дольовому порядку, - по 15 гривень з кожного, та судового збору на користь держави в розмірі 25,50 гривень в дольовому порядку, - по 12,75 гривень з кожного.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 2 березня 2010 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-4664, виданого 1 жовтня 2008 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ЖКП «Домовик-3» 1303,88 гривень, у зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

Також державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції 20 червня 2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2-1552, виданого 22 квітня 2010 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ЖКП «Домовик-3» 1144,45 гривень, у зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

27 травня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області видана довідка № 11951/05 про розмір призначеної і фактично отриманої ОСОБА_4 пенсії за період з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2012 року.

Крім того, 27 лютого 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області видана довідка про розмір призначеної і фактично отриманої ОСОБА_4 пенсії за період з 1 січня 2007 року по 28 лютого 2014 року.

Вважаючи, що Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області зайво стягнуті з її пенсійних виплат кошти в сумі 5214,86 гривень, ОСОБА_4 12 листопада 2013 року звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів правомірності зайво стягнених з ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 3743,85 гривень, а тому право на стягнення з позивача вказаної суми у нього відсутнє.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і залишаючи позов ОСОБА_4 в частині вимог за період з липня 2007 року по квітень 2013 року без розгляду апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а причини пропуску цього строку не є поважними.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з того, що Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області неправомірно були утримані з пенсії ОСОБА_4 кошти в розмірі 116,05 гривень.

Так, частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Розглядаючи справу суд апеляційної інстанції виходив з того, що до суду ОСОБА_4 звернулася 12 листопада 2013 року, надавши на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду медичні документи, а саме: направлення до стаціонару від 14 жовтня 2010 року та від 6 грудня 2011 року, виписку з амбулаторної карти від 24 січня 2014 року.

Встановивши, що спірні суми виникли з липня 2007 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні захворювання та періодичне лікування не заважало звернутися до суду за захистом свого права за період з 2007 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_4 по 12 травня 2013 року підлягають залишенню без розгляду.

Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою та не надав належної оцінки, що лише отримавши довідку Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області від 27 травня 2013 року № 11951/05 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, ОСОБА_4 дізналася про наявність зайво стягнених, на її думку, коштів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області права на стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 116,05 гривень з огляду на те, що доказів правомірності зайво стягнених сум з ОСОБА_4 суду не надано.

Однак, суд апеляційної інстанції не звернув уваги та не дослідив наявний в матеріалах справи лист Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області від 16 вересня 2013 року № 21962/10, відповідно до якого з 1 травня 2013 року з пенсії ОСОБА_4 здійснювались утримання заборгованості по оплаті послуг Відкритого акціонерного товариства «Маріупольгаз» на підставі постанови відділу державної виконавчої служби та у відповідності до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV у сумі 78,68 гривень, виконавчий збір 9,37 гривень, витрати на проведення виконавчих дій 13 гривень, судові витрати 15 гривень, а всього на суму 116,05 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області наголошувало на тому, що разом із сумою заборгованості відповідно до судових наказів із позивача стягувалися також витрати на проведення виконавчих дій, виконавчий збір та судові витрати. При вирішенні спору вказані обставини не були досліджені, їм не дана належна правова оцінка.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд не перевірив законність та обґрунтованість його висновків щодо наявності різниці між розміром нарахованої та фактично сплаченої пенсії ОСОБА_4 саме за період з жовтня 2008 року (видача судового наказу від 1 жовтня 2008 року) по серпень 2011 року (винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 червня 2011 року) в розмірі 6192,18 гривень та необхідності стягнення 3743,85 гривень.

Таким чином, у порушення вимог частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, які зобов'язують суд до активного вжиття заходів щодо з'ясування обставин справи, та всупереч вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості судового рішення, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою вказані вимоги закону і не з'ясував та не дослідив належним чином усіх обставин цієї справи, які мають значення для прийняття законного й обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що ухвала та постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області - задовольнити частково.

Ухвалу та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної і моральної шкоди - направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.