Справа № 210/5078/16-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5078/16-а
Провадження № 2-а/210/38/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" травня 2017 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Куксенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі позивач), звернулася до суду з позовом, в якому просила суд Визнати неправомірними дії Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у нарахуванні виплати ОСОБА_2 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві| положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобов'язати Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону У країни «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді дієтсестри в Криворізькому міському ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою з 29.10.1998 року по 08.10.2012 року, та нарахувати і виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в обґрунтування якого зазначила, що Криворізьким південним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивачу була призначена пенсія за віком на загальних умовах з 09.07.2016 року. Протягом своєї трудової діяльності, вона більше 30 років працювала на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. 18.10.2016 року позивач звернулась до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Однак, їй було відмовлено, так як, у неї відсутній стаж роботи 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. При цьому, у листі було вказано, що стаж її роботи на посаді дієтсестри в Криворізькому міському ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою з 29.10.1998 року по 08.10.2012 року не може бути зараховано до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років оскільки посада «дієтсестри» не відповідає Класифікатору і переліком затвердженим Постановою КМУ від 04 листопада 1993 року № 909 не передбачена. Станом на 09.07.2016 року (день з якого призначена пенсія) загальний стаж її роботи складає 39 років, 3 місяці, 22 дні, у тому числі 31 рік, 11 місяців і 9 днів на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Таким чином, вона вважає, що має достатній стаж роботи для виплати грошової допомоги,: яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Позивач до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за ї відсутності, на позові наполягає, просить задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає позов не обґрунтованим, оскільки відповідно до штатного розпису КЗО «Криворізького ліцею з посиленою військовою підготовкою» ОСОБА_2 значиться як дієтсестра без категорії, не атестована. Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, записи про найменування роботи, професії, або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників і службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій ДК 003:2005, затвердженому наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 року № 375. Зазначеним класифікатором посада дієтсестри не передбачена. Також станом на день призначення пенсії стаж роботи позивача на посадах які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 25 років 9 місяців 1 день, що є недостатнім для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 41, 128 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши повідомлені сторонами спору обставини, у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Криворізькому південному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, та їй призначено пенсію за віком.

Із відповіді Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за № А-60/03/43 від 18.10.2016 року на звернення позивача слідує, що згідно запису в трудовій книжці позивач працювала на посаді дієтичної сестри, на теперішній час назва посад повинна відповідати Класифікатору професій ДК 003:2005, яким передбачена професія «сестра медична з дієтичного харчування», тобто назва посади не відповідає посаді, зазначеній в Класифікаторі, тому позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги, так як у неї відсутній стаж роботи 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Вирішуючи питання правомірності відмови позивачу у виплаті грошової допомоги, суд виходить з наступного.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що вона 29.10.1998 року була прийнята на посаду дієтсестри по переводу відповідно до наказу № 170 від 30.10.2012 року, 08.10.2012 року звільнена за власним бажанням(а.с.6-11).

Встановлено, що ОСОБА_2 з липня 2016 року перебуває на обліку в Криворізькому південному об"єднаному управлінні Пенсійного фонду УКраїни Дніпропетровської області та з 09 липня 2016 року останній призначена пенсія за віком на загальних умовах.

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Криворізького південного об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних окладів. Відповідно до листа № а-60/03/43 від 25 жовтня 2016 року Криворізького південного об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, ОСОБА_2 відмовлено у виплаті грошової допомоги, так як у останньої відсутній необхідний стаж роботи. (а.с. 5).

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В силу статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини щодо застосування конвенційних норм, ратифікованих Україною, зокрема рішення від 08.11.2005 року «Кечко проти України» (п.23), Суд зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

У відповідності до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка не відповідає Класифікатору професій ДК 003:2005, яким передбачена професія «сестра медична з дієтичного харчування», а не «дієтсестра», то їй відмовлено у виплаті грошової допомоги.

Разом з тим, відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя і соціального захисту посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. 1-1 вказаної постанови передбачено, що лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у навчальних закладах і установах перелічених у розділі «1. Освіта», відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років. Згідно розділу «1. Освіта» зазначені, зокрема, загальноосвітні навчальні заклади. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про загальну середню освіту» ліцей належить до загальноосвітніх навчальних закладів.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з записів, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_2, остання у спірний період дійсно працювала на посаді дієтсестри. (а.с. 6-11).

Відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Як вбачається з довідки КЗО «Криворізький ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» ДОР» від 17.10.2016 року за № 634, посада дієтичної сестри відноситься до середнього медичного персоналу (а.с.14).

Таким чином, посада, на якій працювала позивач, дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е» - «ж» ст. 35 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

З огляду на вказане, суд вважає, що для призначення пенсії за вислугу років, та виплати грошової компенсації позивачу, підлягає зарахуванню період роботи на посаді дієтсестри в Криворізькому міському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою у звязку з відсутністю підстав для її незарахування. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж зарахування до стажу роботи період роботи на посаді дієтсестри неможливо.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем жодним чином не спростовано доводи позовної заяви, не надано належних доказів, які обґрунтовують правомірність дій органу пенсійного фонду щодо відсутності підстав для виплати грошової допомоги. Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на виплату грошової допомоги, та на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, порушені права позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним дій субєкта владних повноважень щодо не зарахування періоду роботи на посаді дієтсестри з 29.10.1998 року по 08.10.2012 року, та зобовязання відповідача виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Відповідно до частин 3,6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що спір, що розглядається є немайновим та у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 551,20грн., які було сплачено позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд вважає за необхідне їх стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 7-11, 18, 71, 99, 100, 167, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді дієтсестри в КЗО «Криворізький ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» ДОР» з 29.10.1998 року по 08.10.2012 року.

Зобов'язати Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (08 січня 1959р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (, 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ОСОБА_3, 85а) за рахунок коштів бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (08 січня 1959р.н., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. В. Чайкіна