Справа № 804/2686/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 р. Справа № 804/2686/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Дніпропетровської області, в якому просить: визнати протиправними дії Прокуратури Дніпропетровської області щодо не нарахування і невиплати грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобовязати Прокуратуру Дніпропетровської області нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, у звязку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ч. 16 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру».
В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що наказом прокурора Дніпропетровської області № 756-К від 15.04.2014 р. позивача звільнено з посади начальника відділу з 28.04.2014 р. за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (статті 38 КЗпП України) на підставі рапорту від 14.04.2014 р. Проте, всупереч вимогам частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» позивачу не було нараховано та виплачено грошову допомогу у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Позивач у судові засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог.
Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні 29.05.2017р. надала письмові заперечення на позов, в яких зазначила, що відповідачем не порушувались права позивача щодо виплати йому грошової допомоги у зв'язку із звільненням з органів прокуратури за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, оскільки до прокуратури Дніпропетровської області стосовно виплати такої грошової допомоги позивач не звертався, а отже і відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Також, представником відповідача в письмових запереченнях порушене питання про пропущення строків звернення до суду із даним позовом. Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на те, що дане питання судом вже вирішувалось, а саме, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2017р. було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у звязку з тим, що такі строки до даних правовідносин не застосовуються, а тому поновлення їх не потребується.
Враховуючи те, що для участі у судовому засіданні прибули не всі особи, які беруть участь у справі, при цьому немає перешкод для розгляду справи, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури Дніпропетровської області на посаді начальника відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції.
Наказом прокурора Дніпропетровської області № 756-К від 15.04.2014 р. позивача було звільнено з посади начальника відділу з 28.04.2014 р. за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (статті 38 КЗпП України) на підставі рапорту від 14.04.2014 р.
Відповідно до частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час звільнення) прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугу років чи по інвалідності виплачується грошова допомога в розмірі місячного заробітку, з якого обчислено пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах органів прокуратури.
Проте, всупереч вказаним вимогам Закону України «Про прокуратуру» позивачу не було нараховано та виплачено грошову допомогу у звязку з виходом на пенсію за вислугу років.
Позивач перебуває на обліку в Новомосковському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 25.02.2011р., при цьому, грошова допомога йому не була нарахована та виплачена у звязку з тим, що він продовжував працювати в органах прокуратури до 28.04.2014р.
Враховуючи те, що за змістом частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час звільнення) виплата грошової допомоги повязана саме з виходом на пенсію за вислугу років чи по інвалідності, позивач вважає, що право на виплату грошової допомоги він отримав з 28.04.2014р., тобто під час дії частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а тому його право на виплату грошової допомоги не може бути звужено шляхом внесення в подальшому змін до законодавства.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частина 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає в якості підстав отримання грошової допомоги необхідність роботи в органах прокуратури на певних посадах.
Відповідно до ч.16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, в редакції до 01.05.2014р., прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачувалася грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково - навчальних закладах прокуратури.
Абзацом другим підпункту 3 пункту 3 розділу ІІ Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII ( далі - Закон 1166-VII) внесено зміни до Закону України «Про прокуратуру», зокрема виключено частину 16 ст. 50-1 вказаного Закону №1789-ХІІ.
Згідно з абзацом першим пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1166-VІІ зміни, передбачені розділами II і III, набирають чинності з 01.04.2014р., крім, зокрема, абзацу другого підпункту 3 пункту 3 розділу ІІ вказаного Закону, який набирає чинності з 01.05.2014 р.
Як встановлено судом, наказом прокуратури Дніпропетровської області від 15.04.2014р. № 756к позивача звільнено з посади начальника відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції з 28.04.2014р. за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».
Зміни, якими, зокрема, було виключено ч. 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, набрали чинності з 01.05.2014р.
Тобто, на момент звільнення 28.04.2014р. позивач мав право отримати єдиноразову виплату, встановлену ч.16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка була діючою.
Відповідно до положень ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.
Крім того, суд зазначає, що законом не передбачено обовязку звернення позивача із окремою заявою щодо виплати йому відповідної грошової допомоги, передбаченої ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII та предявлення довідки про призначення пенсії до відповідача, як це зазначалося представником відповідача в письмових запереченнях.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу було протиправно не нараховане та не виплачено разову виплату, визначену ч.16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» станом на час його звільнення - 28.04.2014р.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 128, 158163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії прокуратури Дніпропетровської області щодо не нарахування і не виплати грошової допомоги ОСОБА_1, у звязку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р., у редакції до 01.05.2014р.
Зобовязати прокуратуру Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, у звязку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ч. 16 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р., у редакції до 01.05.2014р.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя ОСОБА_3