Справа № 554/10979/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 р.Справа № 554/10979/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Кононенко З.О. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 31.03.2017р. по справі № 554/10979/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Сахно Тамари Володимирівни

третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР №129876 від 19.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП та стягнення витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Октябрського районного суду м. Полтава з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Сахно Тамари Володимирівни, в якому просила суд: визнати дії інспектора батальйону 1 роти 2 УПП в місті Полтаві лейтенанта поліції Сахно Тамари Володимирівни протиправними; скасувати постанову інспектора батальйону 1 роти 2 УПП в місті Полтаві лейтенанта поліції Сахно Тамари Володимирівни серії АР №129876 від 19.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; стягнути з інспектора батальйону 1 роти 2 УПП в місті Полтаві лейтенанта поліції Сахно Тамари Володимирівни витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 19.12.2016 року о 17.21 год. вона здійснила екстрену зупинку по вулиці Європейській, 21 м. Полтави через різке погіршення стану здоров'я (біль в животі та запаморочення), тобто в стані крайньої необхідності для усунення загроз безпеці дорожнього руху. Однак при розгляді справи ці обставини працівником поліції враховані не були, незважаючи на виклик швидкої медичної допомоги.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 31.03.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Сахно Тамари Володимирівни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; постанову серії АР №129876 від 19.12.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано; у іншій частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відмовлено за відсутності відповідних доказів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, третя особа, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 19 Конституції України, Закону України «Про національну поліцію», п. 15.4, 1.10, 9.9. ПДР, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 252, 251 КУпАП, ст.ст.11, 69 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Представник апелянта подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що зі змісту оскаржуваної постанови серії АР №129876 від 19.12.2016 року, складеної інспектором патрульної поліції м. Полтави Сахно Т.В., вбачається, що ОСОБА_1 19.12.2017 року о 17.21 год., керуючи автомобілем Форд Куга д.н. НОМЕР_1, по вулиці Європейській, 21 м. Полтави поставила транспортний засіб на проїзній частині в два ряди, чим порушила п.15.4 ПДР. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.4,22).

Не погоджуючись із діями відповідача та зазначеною постановою, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не доведено суду належної перевірки тверджень позивачки про вимушену зупинку, а останньою представлено суду достатні відомості, які про це свідчать, тому дії відповідача є протиправними, а оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи № 1395 від 07.11.2015 р. (далі за текстом - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Зі змісту постанови серії АР №129876 від 19.12.2016 року складеної інспектором патрульної поліції м. Полтави Сахно Т.В., ОСОБА_1 19.12.2017 року о 17.21 год., керуючи автомобілем Форд Куга д.н. НОМЕР_1, по вулиці Європейській, 21 м. Полтави поставила транспортний засіб на проїзній частині в два ряди, чим порушила п.15.4 ПДР. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки (а.с. 4, 22).

Досліджений судом відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 допустила зупинку автомобілем Форд Куга д.н. НОМЕР_1 на проїзній частині вулиці Європейській, 21 м. Полтави в два ряди. Однак відеозапис також свідчить про те, що позивачка повідомляла працівникам поліції про погане самопочуття, у зв'язку з чим їй викликалася швидка допомога.

Проте, інспектором, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не було враховано пояснення позивача про погане самопочуття (біль в животі та запаморочення), тобто ті обставини, що позивач поставила транспортний засіб на проїзній частині в два ряди в стані крайньої необхідності для усунення загроз безпеці дорожнього руху та не надано зазначеним поясненням належної оцінки.

Водночас, надана позивачкою ОСОБА_1 довідка №495 від 19.12.2016 року, яка містить необхідні реквізити, вказує на те, що вона 19.12.2016 року лікувалась у лікаря-гінеколога з діагнозом: «Альгодисменорея» /а.с. 28/.

Із загальнодоступних медичних довідників убачається, що при указаному діагнозі проявляється сильний жіночий біль, що супроводжується головним болем, нудотою, блюванням та запамороченням.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Частина 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» дозволяють водієві транспортного засобу відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 261 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи (п. 7 Інструкції).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В порушення зазначеної норми, позивачу не було надано можливості давати письмові пояснення та подавати докази, знайомитися з відеодоказами. Інспектором також не надано можливості позивачу користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката, про що свідчить власноручний запис позивача в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі /а.с. 22/.

Пунктом 9 Розділу III наведеної Інструкції визначено, що поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Як свідчать матеріали справи, при здійсненні адміністративного провадження посадова особа управління патрульної поліції у м. Полтава належним чином не ознайомила позивача з правами визначеними ст. 63 Конституції України, 307, 308, 268, 287-289 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису позивача в оскаржуваній постанові.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем, при складанні оскаржуваної постанови, не з'ясовано фактичних обставин справи, які б свідчили про склад правопорушення, та не наведено доказів вини позивача у скоєнні правопорушення. Крім того, допущено порушення прав процесуальних позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Сахно Тамари Володимирівни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасування постанови серії АР №129876 від 19.12.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Октябрського районного суду м. Полтава від 31.03.2017 року по справі № 554/10979/16-а в частині задоволення позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 31.03.2017р. по справі № 554/10979/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2017 р.