Справа № 742/1605/17
Суддя: Зарічна Л. А.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/94/17
Єдиний унікальний № 742/1605/17
У Х В А Л А

25 травня 2017 року суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Зарічна Л.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до постійно діючої міжвідомчої комісії Ладанської селищної ради з розгляду питань, пов»язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП про визнання дій протиправними та зобов»язання вчиниті дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до постійно діючої міжвідомчої комісії Ладанської селищної ради з розгляду питань, пов»язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП про визнання рішення від 03 квітня 2017 року в частині відмови у наданні дозволу на відключення приміщення квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та встановлення систем індивідуального теплопостачання та гарячого водопостачання, незаконним та зобов»язання надати дозвіл на відключення приміщення даної квартири від від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», встановлено, що прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 640 грн.).

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, оскільки позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру, а саме визнання рішення постійно діючої міжвідомчої комісії Ладанської селищної ради з розгляду питань, пов»язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП від 03 квітня 2017 року, протиправним та зобов»язання вчинити дії, з урахуванням положень ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 106 КАС, розмір судового збору повинен становити 640 грн., проте позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував сплату даного розміру судового збору.

Натомість позивач при зверненні до суду з позовною заявою, не надає докази сплати судового збору, посилаючись на вимоги ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від оплати судового збору, оскільки вважає, що на спірні відносини поширюються приписи даного Закону.

Закон України «Про захист прав споживачів» є нормативно-правовим актом, що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів розяснено, що оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначає меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду, доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

У позовній заяві позивач посилаються на Закон України «Про захист прав споживачів», однак як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги не стосуються порушень прав відповідно до вказаного закону.

Твердження позивача про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним нормативно-правовим актом, а саме статтею 5 визначено пільги щодо сплати судового збору.

Зі змісту ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що до переліку позивачів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях споживачі послуг не віднесені.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено пільги щодо сплати судового збору споживачів послуг, тому посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і становлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Оскільки, позивачем подано до суду адміністративний позов, що має немайновий характер, проте не додано жодного документу, який би підтверджував сплату позивачем судового збору, тому даний адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.106, 108 КАС України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до постійно діючої міжвідомчої комісії Ладанської селищної ради з розгляду питань, пов»язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків до п»яти днів з дня отримання позивачем даної ухвали, попередивши, що в разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали невідкладно направити на адресу позивача.

Якщо позивач усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п»яти днів з дня її проголошення до Київському апеляційному адміністративному суду через Прилуцький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.А. Зарічна