Справа № 642/63/17
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№642/63/17
№2-а/642/52/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 р.

Ленінський районний суд м.Харкова у складі

Головуючого судді: Гримайло А.М.

за участю секретаря судового засідання Левченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в порядку ст. 267 КАС України звіти про виконання постанови від 07.02.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства Оборони України про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 07.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства Оборони України про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено, а саме:

Визнано протиправним дії Міністерства оборони України, які полягають в

надсиланні документів ОСОБА_1 на доопрацювання та скасувати п. 18 протоколу №89 від 21.10.2016р. комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає

у неприйнятті рішення Міністерством оборони України у місячний строк після

надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової

грошової допомоги відповідно до Порядку «Про призначення і виплату одноразової

грошової допомоги …» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р.

Зобов'язано Харківський Обласний Військовий Комісаріат повторно

подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього

розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ «Про

соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою

КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат

одноразової грошової допомоги...» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від

14.08.2014 року.

Зобов'язано Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та

документи подані Харківським військовим комісаріатом та вирішити питання щодо

призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі

150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на

дату встановлення інвалідності (згідно довідки МСЕК від 29.09.2014р.) відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

Зобов'язано Харківський обласний військовий комісаріат подати протягом 15 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Зобов'язано Міністерство оборони України подати протягом 45 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року апеляційну скаргу МОУ залишено без задоволення.

Таким чином постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 р. по справі № 642/63/17 набула законної сили 28.03.2017 р., тобто строк подачі звіту про виконання судового рішення у даній справі сплинув.

Представник позивача в судове засідання зявився, пояснив, що постанова суду не виконана з боку Міністерства оборони України у звязку з тим, що в резолютивній частині рішення зазначено на підставі якого Порядку зобовязано повторно розглянути висновок, а саме на підставі Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р.,та заявив клопотання про накладення штрафу на Міністра оборони України ОСОБА_2, як керівника суб'єкта владних повноважень відповідального за виконання постанови від 07.02.2017 року по справі № 642/63/17.

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що не зважаючи на те, що судом в постанові суду чітко зазначений Порядок «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р., згідно з протоку засідання комісії МОУ з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 травня 2017 року №53 позивачу відмовлено на підставі Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 у звязку з чим вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 року з боку Міністерства оборони України не виконана належним чином, а тому звіт МОУ в розумінні ст. 267 КАС України про виконання, вважається не поданим, у звязку з чим представник позивача просив накласти штраф на міністра оборони України ОСОБА_2 як керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2017 року.

Представник ХОВК в судове засідання зявився, та пояснила що, з боку Харківського обласного військового комісаріату постанова Ленінського районного суду м.Харкова виконана, про що в строк був наданий суду звіт про виконання.

Представник МОУ в судове засідання зявився, на пояснив що постанова Ленінського районного суду м.Харкова виконана в повному обсязі та в строк. Що стосується посилання в протоколі № 53 від 26.05.2017 року, представник МОУ пояснив, що посилання на Порядок затверджений постановою КМУ №499, є як на підставу відмови, але сам розгляд Висновку проходив відповідно до Порядку затвердженого ПКМУ №975. А також представником МОУ було заявлене клопотання про зупинення провадження по розгляду звітів у звязку з тим що позивачем по справі оскаржений результат попереднього засідання комісії МОУ на виконання іншоного рішення суду, узвязку з тим, що це можк вплинути на результати розгляду.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника позивача ОСОБА_3 про накладення штрафу на Міністра оборони України ОСОБА_2 як керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 07.02.2017 року по справі № 642/63/17 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України. Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 ч.1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Частинами 2, 3 ст.14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. За приписами ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання судового рішення є завершальна стадія судочинства.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Отже, обов'язок виконати постанову, що набрала законної сили виникає з моменту набрання такою постановою законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.163 КАС України у резолютивній частині постанови суд може встановити строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Відповідно до ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.4 ст. 267 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно ч.9 ст. 267 КАС України особа-позивач на користь якого ухвалена постанова, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що накладення штрафу за приписами ст. 267 КАС України можливо лише в разі неподання звіту суб'єктом владних повноважень про виконання постанов суду або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 07.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та зобов'язано Харківський Обласний Військовий Комісаріат повторно

подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього

розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ «Про

соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою

КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат

одноразової грошової допомоги...» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від

14.08.2014 року; Зобов'язано Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи подані Харківським військовим комісаріатом та вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (згідно довідки МСЕК від 29.09.2014р.) відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року апеляційну скаргу МОУ залишено без задоволення, постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 р. залишена без змін, тобто строк подачі звіту про виконання судового рішення у даній справі сплинув.

18.04.2017 року до суду надійшов звіт від військового комісара ХОВК про складання висновку та направлення документів до МОУ, тим самим про виконання рішення суду в повному обсязі.

22 травня 2017 року до суду надійшов звіт від представника МОУ згідно з яким зазначено про прийняття до розгляду документів позивача та призначення до розгляду комісії 26 травня 2017 року. В судовому засіданні розгляду звітів представником МОУ було надано суду звірену копію витягу з Протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум п.12 №53 від 26.05.2017 року.

Як вбачаться з зазначеного Протоколу №53 від 26.05.2017 року розглянувши комісією МОУ подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги:

«12. Рядовому в запасі ОСОБА_1 (Харківський ОВК), документи якого надійшли відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 за справою № 642/63/17 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017. якого 19.12.1985 звільнено зі строкової військової служби та 06.09.2010 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААА № 283016 від 06.09.2010).

Згідно з частиною 6 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час первинного встановлення заявнику інвалідності, а також підпункту 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби.»

Тим самим рішення Комісії то Міністерством оборони України розглянуто висновок та документи подані Харківським військовим комісаріатом в Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №499 від 28 травня 2008р. та довідки МСЕК від 06.09.2010 року, замість Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та довідки МСЕК від 29.09.2014 року, всупереч Постанові Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017р. по справі №642/63/17, що свідчить про невиконання Міністерством оборони України Постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017р. по справі №642/63/17.

Суд зазначає, що розгляд питання у Порядку 975 передбачає:

Згідно п. 13 Порядку 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно п. 19 Порядку 975 та ст. 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов'язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (стаття 16-4 Закону № 2011).

Судом встановлено, що Харківським обласним військовим комісаріатом на виконання Постанови Ленінського районного Суду м. Харкова від 07.02.2017р. по справі №642/63/17 було подано висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядком 975 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від14.08.2014 року, але Міністерством оборони України не було розглянуто висновок та документи подані Харківським військовим комісаріатом та не вирішено питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (згідно довідки МСЕК від 29.09.2014р.), що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 травня 2017 року №53, п. 12, затвердженого Міністром оборони України 29 травня 2017р.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 травня 2017 року №53, п. 12 то комісія при розгляді питання призначення одноразової грошової допомоги керувалась підпунктом 4 пункту 2 Порядку 499 згідно якого: одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження

військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що рішення суду не містить посилань, що позивачу встановлена інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби. Інвалідність позивачу встановлена з причин поранення пов'язаного виконанням обов'язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 29.09.2014р.

Згідно змісту пп. 4 п. 2 статті 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пп.1 п. 6 Порядку 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення особі інвалідності після звільнення з військової служби, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби.

Так суд вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 року з боку Міністерства оборони України не виконана належним чином, а тому звіт МОУ в розумінні ст. 267 КАС України про виконання постанови суду вважається не поданим.

Тобто відповідач МОУ мав можливість виконати постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 07.02.2017 р. належним чином у визначений судом строк, але не зробив цього, не вчинив жодних дій, направлених на виконання судового рішення, та не надав суду жодного доказу поважних причин його невиконання, тому керуючись положеннями ч.2 та 4 ст. 267 КАС України, суд вважає доцільним накласти на міністра оборони України як керівника суб'єкта владних повноважень, у розмірі десяти мінімальних заробітних плат у розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) грн. шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 16000 гривень та стягнення на користь Державного бюджету України 16000 гривень та встановити новий строк відповідачу по справі МОУ для подання звіту про виконання судового рішення від 07.02.2017 року, протягом 30 днів, з дня набрання ухвалою законної сили.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 70-71, 86, 122, 160, 165, 167, 196, 267 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3, в порядку ст. 267 КАС України - задовольнити.

Накласти на Міністра оборони України ОСОБА_2, як керівника суб'єкта владних повноважень, за неподання звіту про виконання постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 07.02.2017 р., штраф у розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) грн. шляхом стягнення з Міністра оборони України ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 16000 (шістнадцять тисяч) гривень та стягнення з Міністра оборони України ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Встановити новий строк, зобов'язати Міністерство оборони України подати суду звіт про виконання постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 07.02.2017 року по справі №642/63/17 протягом 30 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М.Гримайло