Справа № 802/2320/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2017 р. Справа № 802/2320/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: Козачука М.В.

представника відповідача: Кривіцького М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу ТВО командувача Збройних Сил України від 24.11.2016 року № 133 "Про неналежну організацію керівного складу військової частини НОМЕР_1 та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності", яким позивачу оголошено сувору догану.

На адресу суду надійшла заява про зміну позовних вимог, згідно якої позивач просить визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу ТВО Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 24.11.2016 року № 133 "Про неналежну організацію роботи керівного складу військової частини НОМЕР_1 та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності" в частині оголошення ОСОБА_1 суворої догани за неналежне виконання службових обов`язків за посадою щодо організації і здійснення контролю за станом бойової і мобілізаційної готовності військової частини та забезпечення її готовності до виконання завдань за призначенням.

Вказуючи на протиправність даного наказу, позивач зазначає про те, що він прийнятий не об`єктивно, з порушенням процедури проведення службового розслідування, також в ньому не зазначено посилання на нормативно-правові акти, які порушив позивач та відповідно до яких норм притягнутий до відповідальності. Крім того, зазначив, що відповідачем порушено строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, відтворюючи зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Окремо зазначив про те, що під час проведеного службового розслідування встановлено зниження рівня бойової та мобілізаційної готовності військової частини НОМЕР_1 , яку очолював позивач. Дані обставини є неприпустимими та можуть негативно вплинути на обороноздатність держави, на території якої триває особливий період.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 20.02.2012 року проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "полковник". Дана військова частина перебуває у прямому підпорядкуванні Командувача ПС ЗС України.

Начальником штабу - першим заступником Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України видано окреме доручення № 5256пз від 03.06.2016 року щодо створення робочої групи та перевірки стану справ з питань відповідності організаційно-штатної структури меті застосування та завданням за призначенням, бойової та мобілізаційної готовності, бойового чергування, бойової підготовки, виховної та соціально-психологічної роботи, військової дисципліни та правопорядку, кадрової роботи, служби військ, охорони державної таємниці, керівництва військовою частиною у Командному центрі у період з 07.06.2016 року по 10.06.2016 року.

На підставі вказаного окремого доручення затверджено план роботи комплексної групи Командування Повітряних Сил України з перевірки стану справ у Командному центрі у військовій частині НОМЕР_1 у період з 04.06.2016 по 14.06.2016 року. В ході перевірки було виявлено ряд недоліків у стані бойової готовності військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи наявність недоліків у Командному центрі, неприйняття рішення щодо перспективної структури Командного центру та приведення його структури і чисельності у відповідність до завдань та функцій командних центрів, які визначені у Тимчасовій настанові з оперативної роботи органів військового управління, затвердженої наказом Генерального штабу ЗС України № 04 від 18.03.2016 року, начальником штабу - першим заступником Командувача ПС ЗС України видано окреме доручення № 7613 від 17.08.2016 року про проведення повторної перевірки.

На підставі окремого доручення № 7613 від 17.08.2016 року затверджено план роботи комплексної групи Командування ПС ЗС України з перевірки стану справ у Командному центрі.

У період з 29.08.2016 року по 02.09.2016 року комплексною групою Командування ПС ЗС України проведено вивчення дійсного стану справ у військовій частині № НОМЕР_2 . Під час перевірки комплексною групою виявлено недоліки у стані та організації бойової готовності військової частини НОМЕР_1 .

За результатами проведених перевірок складено довідки-доповіді роботи робочої групи Командування ПС ЗС України з перевірки стану справ у військовій частині НОМЕР_1 .

На підставі наказу Командувача ПС ЗС України від 12.10.2016 року № 240ад протягом жовтня 2016 року комісією проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов неналежної організації роботи керівного складу у військовій частині НОМЕР_1 щодо усунення недоліків, виявлених робочою групою Командування ПС ЗС України, у період з 29.08.2016 року по 02.09.2016 року.

За результатами вказаного службового розслідування комісією складено акт, згідно висновків якого встановлено зниження бойової готовності військової частини НОМЕР_1 до рівня "обмежено готова" за показником "навченість".

Згідно розділу 4 п. 2 акту службового розслідування за результатами розслідування запропоновано оголосити сувору догану командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_1 , за неналежне виконання посадових обов`язків щодо підтримання визначеного рівня бойової та мобілізаційної готовності.

На підставі висновків проведеного розслідування, 24.11.2016 року ТВО командувача ПС ЗС України видано наказ № 133 "Про неналежну організацію роботи керівного складу військової частини НОМЕР_1 та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності", де п. 3 командиру військової частини № НОМЕР_2 полковнику ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків за посадою щодо організації і здійснення контролю за станом бойової і мобілізаційної готовності військової частини та забезпечення її готовності до виконання завдань за призначенням оголошено сувору догану.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 3 розділу "Загальні положення" Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" (далі - Статут) військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб, пов`язаній із захистом України.

Згідно ст. 5 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 6 Статуту внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно із ст. 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 58 Статуту визначено загальні обов`язки командирів (начальників), так згідно з цією статтею командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Таким чином, військова служба є державною службою, яка полягає у професійній діяльності військовослужбовців щодо забезпечення постійної бойової готовності військовослужбовців, якісного виконання завдань, навчання особового складу та збереження його здоров`я. Відповідальність за рівень бойової та мобілізаційної готовності довіреної військової частини несе особисто її командир.

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі - Дисциплінарний статут) на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані (ст.85 Дисциплінарного статуту).

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст. 86 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого (ст.87 Дисциплінарного статуту).

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця оскаржується в установленому законом порядку (ст. 87-1 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця (ст. 96 Дисциплінарного статуту).

Аналогічні норми закріплені в Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженій наказом Міністра оборони України 15.03.2004 № 82.

Згідно витягу з довідки-доповіді результатів роботи комплексної групи ОСОБА_2 з перевірки стану справ у військовій частині НОМЕР_1 Повітряних Сил ЗС України вх.№ 4371т від 29.09.2016 року, встановлені недоліки військової частини НОМЕР_1 зокрема в розділах замислу відмобілізування та приведення військової частини у бойову готовність не вказано заходи з розгортання групи контролю та налагодження взаємодії з центром планування та управління мобілізаційним розгортанням, під час роботи встановлено, що уточнення (переопрацювання) документів бойової та мобілізаційної готовності згідно з розпорядженнями начальника штабу - першого заступника командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 23.08.2016 року №ххх та від 25.08.2016 року №ххх організовано і здійснюється на незадовільному рівні, в документах бойової та мобілізаційної готовності не враховано вимоги наказу Генерального штабу Збройних Сил України віл 18.03.2016 року №ххх. Результати проведення повторних заліків показали, що офіцери військової частини НОМЕР_1 мають слабкі знання вимог керівних документів з питань мобілізації та підготовки з мобілізаційних питань. Загальну оцінку за підготовку з мобілізаційних питань знижено на один бал та оцінено "незадовільно".

З метою уточнення причин та умов неналежної організації роботи Командного центру Повітряних Сил Збройних Сил України щодо усунення недоліків, виявлених робочою групою Командування ПС ЗС України у період з 29.08. по 02.09.2016 року командувачем ПС ЗС України призначено службове розслідування. Проведення службового розслідування доручено комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

Під час перевірки бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 здійснювалися у відповідності з вимогами спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 22.02.2016 року №Д-1т-бг (за критеріями і показниками згідно додатку 3) і повторно була оцінена як "обмежено готова". За показником "навченість" (на доопрацювання документів бойової та мобілізаційної готовності потрібно не більше 12 годин, рівень індивідуальної підготовки оцінено "задовільно"). З результатами перевірки рівня індивідуальної підготовки військову частину було повторно оцінено незадовільно з двох предметів: підготовка з мобілізаційних питань та фізична підготовка.

Отже, під час службового розслідування комісією встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 , яка довірена ОСОБА_1 існували значні недоліки, оскільки бойова та мобілізаційна готовність вказаної військової частини знаходяться у незадовільному стані.

При цьому, згідно витягу з Положення про Командний центр ПС ЗС України (наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 24.11.2014 року № 160дск), яке підписане ОСОБА_1 визначено, що начальник Командного центру організовує і здійснює контроль за станом бойової і мобілізаційної готовності Командного центру, забезпечує готовність Командного центру до виконання завдань за призначенням.

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно з ст. 4. Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

В умовах збройної агресії проти України, активного використання Збройних Сил та інших військових формувань військова дисципліна має особливе значення. Наявність у захисників Вітчизни складної військової техніки також посилює вимоги до дисципліни кожного воїна. Без міцної військової дисципліни й організованості у мирний час, а тим паче у воєнний неможливо вирішити такі важливі завдання, як: виховання високих моральнобойових якостей у військовослужбовців, формування у них умінь, знань, навичок, необхідних для захисту України. Свідомий характер військової дисципліни робить її стійкою, міцною, непохитною. Зміцнення дисципліни, боротьба проти розбіжностей у трактуванні вимог законів України, військових статутів є одними з найважливіших завдань командирів і начальників, а також самих військовослужбовців.

Якщо в підрозділі міцна дисципліна, то в ньому ефективніше налагоджено і процес навчання солдатів. Вони швидше вивчають довірені їм озброєння і техніку, а відтак надійніше захищатимуть Батьківщину і водночас невиправдано не піддаватимуть небезпеці себе особисто.

Таким чином, в умовах особливого періоду, який триває на території України, необхідним є забезпечення командирами військових частин належної мобілізаційної та бойової готовності особового складу, з метою підвищення обороноздатності держави, здатності військовослужбовців виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни на високому рівні з метою недопущення втрат під час виконання військовослужбовцями бойових завдань.

Тож дотримання військової дисципліни обов`язкове для військовослужбовця в бою і повсякденному житті, в строю і поза ним, у військовій частині й поза нею.

Підсумовуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано визначеного Дисциплінарним статутом та Положенням про Командний центр ПС ЗС України (наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 24.11.2014 року № 160дск) обов`язку щодо забезпечення належного рівня мобілізаційної готовності ввіреної йому військової частини, а тому п. 3 наказу ТВО Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 24.11.2016 року № 133 "Про неналежну організацію роботи керівного складу військової частини НОМЕР_1 та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності" в частині оголошення ОСОБА_1 суворої догани за неналежне виконання службових обов`язків за посадою щодо організації і здійснення контролю за станом бойової і мобілізаційної готовності військової частини та забезпечення її готовності до виконання завдань за призначенням є правомірним та скасуванню не підлягає.

При цьому, суд враховує, що 24.11.2016 року ТВО командувача Повітряних Сил Збройних Сил України з позивачем проведено бесіду щодо об`єктивності проведеного службового розслідування стосовно недоліків у бойовій та мобілізаційній готовності та організації бойової готовності у ввіреній йому військовій частині та визначення ступеня вини. Під час бесіди ТВО командувача Повітряних Сил Збройних Сил України враховано службову характеристику позивача, згідно якої останній, з урахуванням його особистих, ділові та моральних якостей, як керівник військової частини, характеризується посередньо. Під час проведеної бесіди позивач пояснив, що з висновками службового розслідування та мірою покарання не згодний, що також підтверджується його рапортом із запереченнями стосовно довідки-доповіді та акту службового розслідування. При цьому, позивачем не надано пояснень, які заходи ним вживались з метою усунення виявленого порушення. Така відповідь позивача підтверджує його безвідповідальне ставлення до виконання покладених на нього обов`язків та ставлення до військової служби.

Щодо визначеної міри покарання, то згідно відомостей службової картки ОСОБА_1 до нього вже застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді догани в липні 2015 року, яке знято, однак у встановленому законом порядку позивачем не оскаржувалось. Отже, відповідачем вірно обрано міру покарання позивачу з урахуванням попереднього дисциплінарного стягнення.

Стосовно посилань позивача, що відповідачем порушено строки притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Як вже зазначалось вище, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строк стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця.

Матеріали справи свідчать, що наказом Командувача ПС ЗС України від 12.10.2016 року № 240ад призначено службове розслідування. Результати перевірки оформлені актом від 28.10.2016 року. При цьому, дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани застосоване до позивача наказом командувача ПС ЗС України від 24.11.2016 року, тобто в межах строку, визначеного Дисциплінарним статутом.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи, пояснень представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович