Справа № 826/12521/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 травня 2017 року № 826/12521/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова А.В. щодо залишення в силі арешту майна позивача під час прийняття ним постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.06.2016 р. протиправною; скасування арешту рухомого майна ОСОБА_1 накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова А.В. від 17.05.2016 року по виконавчому провадженні №50026622.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушує вимоги законодавства та права позивача.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

У зв'язку з викладеним, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 6 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Положеннями статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 02.03.2016 у ВП №50026622 накладено арешт та оголошено заборону на відчуження майна ОСОБА_1

Судом встановлено, що зазначене виконавче провадження відкрито на підставі постанови ВДАІ №ПС2 341338 від 17.06.2015 про стягнення штрафу на користь держави у розмірі 650 грн. на підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати протягом 15 днів із дня винесення постанови про адміністративне правопорушення - штраф стягується в подвійному розмірі 1300 грн.

02.06.2016 року Святошинський районний суд м. Києва у справі 759/4520/16 постановив скасувати постанову інспектора ДПС УМВС України в Чернігівській області старшого сержанта Кочубей Я.В. серії №ПС2 341338 від 17.06.2015 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 650 грн. за порушення ч.3 ст. 122 КупАП та закрити провадження по справі.

Позивач зазначає, що 11.07.2016 року отримав вимогу від 15.06.2016 року №533/13 про вчинення дій по виконанню сплати боргу в рамках виконавчого провадження №50026622.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідач 15.06.2016 року у ВП №50026622 прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку із неможливістю звернути стягнення в рахунок погашення боргу майна боржника. Виконавчий документ може бути повторно пред'явлено для виконання в строк до 15.06.2017 року.

В подальшому, 17.06.2016 року позивач звернувся до ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про закриття виконавчого провадження та зняття арешту зі всього майна ОСОБА_1 на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/4520/16.

Постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві від 15.06.2016 ВП №50026622 позивачем не оскаржена та не є предметом вирішення даної справи.

Нормами ч. 3. ст. 47 Закону встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав,арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2. ст. 50 Закону у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

На думку суду, належним способом захисту прав позивача в даному випадку є саме зняття арешту з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження належне ОСОБА_1, отже позовна вимога ОСОБА_1 про скасування арешту рухомого майна позивача накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова А.В. від 17.05.2016 року по виконавчому провадженні №50026622 підлягає задоволенню.

Визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо залишення в силі арешту майна позивача під час прийняття ним постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.06.2016 не матиме правовим наслідок відновлення порушених прав позивача, а відтак позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на встановлені у суді обставини та наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з положеннями ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зняти арешт з рухомого майна ОСОБА_1 накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17.05.2016 року по виконавчому провадженню №50026622.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда