Справа № 804/497/17
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2017 рокусправа № 804/497/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Полівчук Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі №804/497/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування наказу від 16.12.2016 року №3754, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

17 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати незаконним та скасувати наказ начальника ГУНП у Дніпропетровській області №3754 від 16.12.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу РПСПОП «Січеслав» ГУНП майора поліції ОСОБА_1.», поновити ОСОБА_1 на посаді командира взводу РПСПОП «Січеслав» ГУНП в Дніпропетровській області, стягнути на користь ОСОБА_1 з ГУНП в Дніпропетровській області 20000 гривень завданої моральної шкоди, стягнути на користь ОСОБА_1 з ГУНП в Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі: 99061.93 грн. х 3 = 27 185.78 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 01.10.2016 року позивача було ознайомлено з графіком несення служби особовим складом РПСПОП «Січеслав», затвердженого командиром підполковником поліції ОСОБА_3. В цьому графіку було зазначено працювати особовому складу понад 40 годин на тиждень, що на думку позивача свідчить про незаконність наказу про затвердження графіку несення служби. Позивач не виконував затверджений керівництвом графік несення служби та з власної ініціативи працював в режимі чергування сутки через троє замість запропонованого сутки через двоє. Позивач вважає, що його звільнення зі служби в поліції через прогули є незаконним, оскільки він працюючи сутки через троє діяв в межах правового поля, а саме працював дещо більше 40 годин на тиждень, натомість наказ про затвердження графіку несення служби, який передбачає роботу понад 40 годин на тиждень є протиправним та не підлягає виконанню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову. Зокрема, позивач наголошує на незаконності наказу, яким затверджено графік несення служби, що передбачає роботу понад 40 годин на тиждень, вважає, що він правомірно не виходив на роботу 08.10.2016 року, 11.10.2016 року, та 14.10.2016 року, а виходячи на службу в інші дні, вважає, що відпрацював навіть більше встановленого законом часу.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви позивача від 07.11.2015 наказом по особовому складу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 №1о/с відповідно до п.9 та п.12 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" призначено тих, хто прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та з установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07.11.2015 ОСОБА_1 (М-020846), який мав спеціальне звання майора міліції, призначено командиром взводу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Січеслав" Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з присвоєнням йому спеціального звання майора поліції.

На підставі наказу від 25.02.2016 №48 о/с "По особовому складу" відповідно до п.2 ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" майора поліції ОСОБА_1 призначено командиром взводу роти патрульної служби поліції особливого призначення "Січеслав" ГУПН.

Командиром РПСПОП "Січеслав" ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_3 30.09.2016 затверджений графік несення служби особовим складом РПСПОП "Січеслав" на жовтень 2016 року. Означений графік особовому складу доведено до відома під підпис, що підтверджується підписами працівників у відповідній графі графіку.

Із вказаного графіку судом встановлено, що ОСОБА_1 повинен був заступити на добове чергування у жовтні 2016 року: 1, 3, 5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26 та 29 числа місяця. Позивач був ознайомлений із зазначеним порядком чергування, що підтверджується його особистим підписом у графіку.

Матеріалами справи підтверджується, що 08.10.2016 згідно графіка несення служби поліцейськими РПСПОП Січеслав" ГУНП на жовтень 2016 командир взводу РПСПОП "Січеслав" ГУНП майор поліції ОСОБА_1 повинен був заступити старшим добового наряду по охороні адміністративної будівлі РПСПОП "Січеслав" ГУНП (м. Дніпро, вул. Філософська, 5), але на ранкове шикування особового складу не прибув. Також, 11 та 14 жовтня 2016 року позивач знову не з'явився для несення служби в складі добового наряду відповідно до графіка несення служби.

На підставі рапорту командира РПСПОП "Січеслав" ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 10.10.2016 на ім'я т.в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_4 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області наказом від 17.10.2016 №3008 призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу 08 жовтня 2016 року командира взводу РПСПОП "Січеслав" майора поліції ОСОБА_1

Поясненнями співробітників РПСПОП "Січеслав": сержанта поліції ОСОБА_5, капрала поліції ОСОБА_6, капрала поліції ОСОБА_7, сержанта поліції ОСОБА_8, сержанта поліції ОСОБА_9, капрала поліції ОСОБА_10, капрала поліції ОСОБА_11 (опитаних в ході проведення службового розслідування) підтверджується невихід командира взводу РПСПОП "Січеслав" майора поліції ОСОБА_1 на чергування згідно графіку у дні: 08.10.2016, 11.10.2016 та 14.10.2016.

У зв'язку з невиходом позивача на роботу у вказані дати, його наряди виконувалися іншими співробітниками РПСПОП "Січеслав". Так, наряд 08.10.2016 замість ОСОБА_1 виконував сержант поліції ОСОБА_9, наряди 11.10.2016 та 14.10.2016 замість командира взводу РПСПОП "Січеслав" майора поліції ОСОБА_1 виконував сержант поліції ОСОБА_5.

На запити заступника командира капітана поліції РПСПОП "Січеслав" ОСОБА_12 отримані довідки від 08.12.2016 №1418 Комунального закладу "Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 2" та від 07.12.2016 №33/24-479 Державної установи "Територіального медичного об'єднання МВС України по Дніпропетровській області", відповідно до яких встановлено, що у період з 01.10.2016 по 18.10.2016 ОСОБА_1 на лікарняному не перебував, за медичною допомогою не звертався.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 16.12.2016 №3754 за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015, Присяги працівника поліції, що виразилося у не виході на службу без поважних причин 08, 11 та 14 жовтня 2016 року, накладено на командира взводу РПСПОП "Січеслав" майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Згідно п. 2 означеного наказу, дні не виходу на службу без поважних причин 08, 11 та 14 жовтня 2016 року командира взводу РПСПОП "Січеслав" ГУНП майора поліції ОСОБА_1 вважаються прогулами.

На підставі наказу від 16.12.2016 №3754 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області винесений наказ від 19.12.2016 №357 о/с, за яким майора поліції ОСОБА_1, командира взводу роти патрульної служби поліції особливого призначення "Січеслав" ГУНП у Дніпропетровській області звільнено зі служби поліції особливого призначення "Січаслав" ГУНП, з 21.12.2016 на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи є предметом позову переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно винесено наказ від 19.12.2016 №357 о/с про звільнення позивача з роботи оскільки проведеним службовим розслідуванням було встановлено факти невиходу позивача на службу, що є грубим порушенням обов'язків несення служби в органах внутрішніх справ. Також, суд першої інстанції зазначив, що відсутніми є об'єктивні підстави вважати, що графік чергувань затверджений командиром позивача ОСОБА_3 за яким співробітники поліції мають працювати в режимі «доба через дві», оскільки в випадках обґрунтованою необхідності в органах внутрішніх справ може бути встановлені спеціальні умови роботи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлює стаття 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пункт 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У свою чергу, визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає; тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

У відповідності п. 2 та 3 Порядку складання Присяги працівниками Національної поліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2015 року №1453, зареєстрованого Міністерстві Юстиції України 30.11.2015 року за №1487/27932, Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у частині першій статті 64 Закону «Про Національну поліцію», та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Відповідно до приписів Дисциплінарного статуту ОВС, Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Службова дисципліна - дотримання особами рядового і

начальницького складу Конституції ( 254к/96-ВР ) і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Начальник - особа начальницького складу, яка має право

віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником.

Начальники в межах наданих їм повноважень можуть видавати накази, які є обов'язковими для виконання.

Наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

Отже, недодержання працівником органів внутрішніх справ України наведених вище норм є безумовною підставою вважати цю особу такою, яка вчинила правопорушення.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Разом з тим, наявність такого правопорушення повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обов'язок доведення такого факту покладається на орган внутрішніх справ, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності, визначеної законом.

У відповідності до положень п.6.3 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 N 230, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 р. за N 541/23073 затверджені права осіб рядового та начальницького складу (РНС) органів внутрішніх справ України, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять), відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення - забороняється.

Аналогічні приписи містяться у ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС.

Так, за результатами здійсненого службового розслідування щодо позивача був складений висновок від 16.12.2016, в якому встановлено факт невиходу на службу 08, 11 та 14 жовтня 2016 року командира взводу РПСПОП "Січеслав" ГУНП майора поліції ОСОБА_1 Таким чином, проведеним ГУНП у Дніпропетровській області службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 порушено вимоги ст.ст. 7,8 Дисциплінарного статуту, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015, Присяги працівника поліції, що виразилося у не виході на службу без поважних причин 08, 11 та 14 жовтня 2016 року.

Також, під час проведення службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 протягом 2016 року неодноразово порушував службову дисципліну, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за невиконання та ігнорування наказів. Так, у січні 2016 року проведено службове розслідування за фактом конфліктної ситуації між майором поліції ОСОБА_1, який перебуваючи в службовому відрядженні в зоні проведення АТО, як старший групи, та начальником Дружківського ВП АВП ГУНП в Донецькій області, у зв'язку з чим, першого було відкликано з відрядження до місця дислокації роти (м. Дніпропетровськ) та суворо попереджено за некоректну поведінку. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 06.09.2016 № 2434 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських РПСПОП "Січеслав" за невиконання наказу старшого групи та неналежний контроль за станом службової дисципліни серед підлеглого особового складу РПСПОП "Січеслав" під час перебування у службовому відрядженні в районі проведення АТО ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану, а наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 14.10.2016 №2973 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих командира взводу РПСПОП "Січеслав" майора поліції ОСОБА_1." за невиконання наказу керівництва РПСПОП "Січеслав" щодо залучення до несення служби 21.08.2016 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено попередження про неповну посадову відповідність.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту ОСОБА_1 як командир взводу РПСПОП "Січеслав" не тільки ніс персональну відповідальність за стан службової дисципліни підлеглих, але й був зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" та Присяги працівника поліції кожен поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, сумлінно виконувати свої службові обов'язки, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржений наказ від 16.12.2016 №3754 винесений в межах повноважень Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області та у спосіб, що передбачені Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України та Конституцією України, обґрунтовано та правомірно.

Доводи позивача стосовно того, що він не був зобов'язаний виконувати наказ свого безпосереднього керівника ОСОБА_3 про роботи в режимі «Доба через дві», оскільки вважав цей наказ незаконним, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, у відповідності до приписів ст. 4 Дициплінарного статуту ОВС, у разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово поінформувати старшого прямого начальника.

Як зазначає сам позивач в своєму адміністративному позові, він усно повідомив свого начальника ОСОБА_3 про те, що вважає правомірним графік чергування в режимі «доба через дві», встановлені обставини справи свідчать, що наказ ОСОБА_13 щодо затвердження графіку чергування скасований не був, тобто наказ був підтверджений, однак матеріали справи не містять доказів подальшого звернення позивач із відповідним рапортом до старшого прямого начальника, що свідчить про те, що позивачем не дотримано вимоги Закону при невиконанні наказу, який він вважав незаконним.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до Статуту патрульно-постової служби міліції (чинний в редакції з 08.10.2010 року), середньодобова тривалість службового часу протягом місяця не повинна перевищувати 40 годин на тиждень (ст.1 Закону України від 17 листопада 1993 р. "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України у зв'язку з встановленням 40-годинного робочого

тижня" . У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЗУ «Про Національну поліцію», Особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Згідно ч.2. ст. 91 ЗУ «Про Національну поліцію», Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Як пояснює відповідач в своїх запереченнях на адміністративний позов, відповідно до наказу ГУНП від 18.10.2016 року №278 о/с дск, частина особового складу роти виконувала завдання в районі проведення АТО та виходячи з чисельності особового складу, відповідно до п.1 ст. 91 ЗУ «Про Національну поліцію», ст. 40,44 Статуту ППС особовий склад РПСПОП «Січеслав» ГУНП за місцем дислокації несе службу позмінно за графіком затвердженим командиром цього ж підрозділу в режимі «доба через дві».

Отже, виходячи із вищевикладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави вважати, що наказ підполковника поліції ОСОБА_3 про затвердження графіку несення служби особовим складом РПСПОП «Січеслав» є протиправним та таким, що не підлягає виконанню в силу ст. 4 Дисциплінарного статуту ОВС, оскільки позивач ніс службу, яка передбачала серед іншого і спеціальні умови роботи, та міг бути залучений до несення служби в понаднормовий час.

Доводи позивача щодо невидачі йому трудової книжки спростовуються матеріалами справи, в яких містяться листи від 23.12.2016 за вих. № 26/367, від 11.01.2017 за вих. № 41/8 за підписом командира роти ОСОБА_3, в яких повідомлено позивача про його звільнення згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19.12.2016 № 357 о/с, у зв'язку з чим запропоновано прибути до групи кадрового забезпечення РПСПОП "Січеслав" ГУНП в Дніпропетровській області для отримання трудової книжки. Означені листи надіслані на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), проте повернулися з поштового відділення, у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Стовно вимог про поновлення позивача на роботі стягнення заробітної плати суд апеляційної інстанції зазначає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про скасування наказу від 16.12.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу РПСПОП «Січеслав» майора поліції ОСОБА_1.». Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що позивачем у даній справі не оскаржується наказ про звільнення його зі служби, який був прийнятий 11.01.2017 року на виконання наказу від 16.12.2016 року, та з моменту видання якого позивач є звільненим з роботи відповідно до приписів ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», вказане безмовно свідчить про відсутність підстав для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди суд першої інстанції зазначає, що відшкодування моральної шкоди є видом цивільно-правової відповідальності. В свою чергу, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність

такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві

моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відтак, оскільки під час судового розгляду справи не встановлено протиправності звільнення майора поліції ОСОБА_1 командира взводу роти патрульної служби поліції особливого призначення "Січеслав" ГУНП з органів поліції, то, відповідно і підстави для відшкодування моральної шкоди, спричиненої таким звільненням відсутні, а отже зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення в цій частині позовних вимог, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі №804/497/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному протягом двадцяти днів у відповідності до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова