Справа № 826/20057/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Панчук А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод", в якому просив:

визнати незаконним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13 грудня 2016 року, виданий за результатами скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 01 грудня 2016 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 грудня 2016 року за № 37875-0-33-16, із доповненнями до неї 06 грудня 2016 року, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України від 07 грудня 2016 року за № 38313-0-33-16;

визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 14 грудня 2016 року № 3656/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;

скасувати проведену Міністерством юстиції України реєстраційну дію (реєстраційний номер ОНМ 00) від 14 грудня 2016 року, проведену реєстратором Октисюк І.П. на підставі наказу Міністерства юстиції України від 14 грудня 2016 року № 3656/5 «Про скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Рішення суду вмотивовано тим, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України прийнято вмотивований, законний та обґрунтований висновок про задоволення скарги ОСОБА_5, ОСОБА_4 та скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 серпня 2016 року № 31071341, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А., а також правомірно видано наказ від 14 грудня 2016 року №3656/5.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України порушено порядок та процедуру розгляду скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_4, внаслідок чого висновок, складений за результатами її розгляду та наказ, виданий на підставі даного висновку не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" та ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 19 жовтня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Експериментальний механічний завод» (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу № 2322, відповідно до умов якого Продавець передає, а Покупець приймає у власність нежилі будівлі в літерах З, А, Н, М, І, И, П, Й, О, Л, Е, У, Ф, Т, К, загальною площею - 8588,9 кв. м., що знаходяться в АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 18-20).

Згідно з п. 2.1 зазначеного договору, продаж здійснюється за ціною 3 822 397 грн.

Розрахунок згідно п. 2.1 цього договору може бути проведений у будь-який спосіб визначений сторонами, який не протирічить чинному законодавству України, у будь-який день після укладання цього договору купівлі продажу, але не пізніше 19 січня 2010 року (п. 2.2).

16 грудня 2015 року приватним нотаріусом Верповською О.В., на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 червня 2009 року у справі №2-3141/09 (том 2 а.с. 20-25), було зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Експериментальний механічний завод» право власності на об'єкт нерухомого майна - нежилі будівлі в літерах З, А, Н, М, І, И, П, Й, О, Л, Е, У, Ф, Т, К, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27131095, номер запису про право власності 12554250 (том 3 а.с. 149).

25 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№ 29343692, якою накладено арешт на все майно ВАТ «Експериментальний механічний завод» (том 3 а.с. 101).

Згідно з довідкою Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» від 28 липня 2016 року № 45/01 ОСОБА_2 здійснив повну оплату вартості нежилих будівель літери З, А, Н, М, І, И, П, Й, О, Л, Е, У, Ф, Т, К у відповідності до договору купівлі - продажу нежилих будівель від 19 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В., 19 жовтня 2009 року за реєстраційним номером № 2322 (том 1 а.с. 23). Довідка нотаріально не посвідчена.

23 серпня 2016 року за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності №18247758 та поданих разом з нею документів, а саме:

договору купівлі - продажу, серія та номер: 2322 від 19.10.2009;

акт приймання - передачі нерухомого майна, до договору купівлі-продажу нежилих будівель б/н від 29.07.2016;

довідка про повну сплату № 45/01 від 28.07.2016;

акт зарахування зустрічних однорідних вимог б/н від 27.07.2016; приватним нотаріусом Скульською Т.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31071341, на підставі якого внесено запис про перехід права власності на об'єкт нерухомого майна - нежилі будівлі в літерах З, А, Н, М, І, И, П, Й, О, Л, Е, У, Ф, Т, К, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, від Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» до ОСОБА_2 (том 3 а.с. 149).

01 грудня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України скаргу (вх № 37875-033-16 від 02.12.2016) з поданими до неї доповненнями від 06 грудня 2016 року (вх. № 38313-0-33-16 від 07 грудня 2016), в якій просили скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №31071341 від 23.08.2016, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. (том 1 а.с. 15-17, 207-).

Згідно з висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13 грудня 2016 року, скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 01 грудня 2016 року, з доповненням до неї від 06 грудня 2016 року задоволено у повному обсязі та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 серпня 2016 року №31071341, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. (том 1 а.с. 237-245).

Висновок комісії вмотивований тим, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 серпня 2016 року №31071341, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції від 01 січня 2016 року) та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (у редакції від 01 січня 2016 року), оскільки державна реєстрація переходу права власності була проведена за наявності арешту, накладеного на майно відчужувача об'єкта нерухомого майна.

14 грудня 2016 року Міністерством юстиції України було винесено наказ № 3656/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» (а.с. 246).

Вважаючи, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України під час розгляду скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_4 було порушено порядок та процедуру її розгляду та вважаючи висновок, складений за результатами розгляду скарги та наказ, виданий на підставі даного висновку протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно з ч. 1 статті 1 цього Закону 1. дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 2 цього Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до ст. 3 цього закону загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 1 статті 4 зазначеного закону встановлено, що державній реєстрації прав підлягають, у тому числі право власності та заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно статті 7 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України у відповідності до своїх повноважень у сфері державної реєстрації прав, у тому числі забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

Пунктом 6 частини 1 статті 1 даного Закону встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно змісту статті 37 цього Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 було затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги).

Пунками 2, 3 зазначеного порядку встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Відповідно до п. 5, 9, 10, 12 Порядку перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

За результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що наявність судового провадження, відкритого ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.10.2016 у справі № 910/18467/16 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_2 та ПАТ «Експерементальний механічний завод» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.10.2009 унеможливлювала розгляд скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_5, комісією, оскільки статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні скарги, серед яких, у тому числі наявність інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Таким чином, згідно вимог законодавства, у задоволенні скарги може бути відмовлено за наявності трьох обов'язкових обставин у сукупності, а саме наявності судового спору між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторонами у справі № 910/18467/16 є ОСОБА_11 (позивач), ПАТ «Експерементальний механічний завод», ОСОБА_2 (відповідачі), а предметом розгляду зазначеної справи є визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих будівель від 19.10.2009, що свідчить про відсутність судового спору між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, що викладені у скарзі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідну скаргу на рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. було подано 02 грудня 2016 року та зареєстровано в Міністерства юстиції України за № 37875-0-33-16, при цьому залучено до участі у справі № 910/18467/16 за позовом ОСОБА_11, ОСОБА_5 було лише ухвалою Господарського суду місти Києва від 12.12.2016 року. Вищевикладене спростовує доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на момент подачі скарги було відомо про наявність провадження у справі № 910/18467/16.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що з копії позовної заяви ОСОБА_11 про визнання недійним договору купівлі-продажу нежилих будівель від 19 жовтня 2009 року у справі № 910/18467/16 вбачається, що остання підписана представником позивача ОСОБА_11- ОСОБА_3.(том 2 а.с. 39-40), при цьому у справі що розглядається, ОСОБА_3 є представником ОСОБА_2 згідно довіреності від 12 січня 2017 року № 60 (том 2 а.с. 110), який є покупцем згідно оскаржуваного у справі № 910/18467/16 договору купівлі-продажу нежилих будівель від 19 жовтня 2009 року.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що всупереч вимог законодавства, позивача не було повідомлено про розгляд зазначеної скарги, з огляду на таке.

Зі змісту п. 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 вбачається, що на суб'єкт розгляду скарги покладено обов'язок повідомлення суб'єкта оскарження та інших заінтересованих особі, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів про розгляд скарги, при цьому чинне законодавство передбачає вичерпний перелік способів такого повідомлення, а саме:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання вимог вищезазначеного Порядку, осіб було повідомлено про розгляд скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту, що наявне в матеріалах справи (том 2 а.с. 55).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Міністерством юстиції України на адресу позивача листом від 09 грудня 2016 року № 2/37875-0-33-16/19К було надіслано копію скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та проінформовано позивача, про наявність на сайті Міністерства юстиції України відповідного повідомлення про дату, час та місце розгляду зазначеної скарги.

Також, колегія суддів наголошує на тому, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, юридичної особи ПАТ «Експериментальний механічний завод» на момент вчинення державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. оскаржуваних у скарзі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від 01 грудня 2016 року (вх № 37875-033-16 від 02.12.2016) з поданими до неї доповненнями від 06 грудня 2016 року (вх. № 38313-0-33-16 від 07 грудня 2016) реєстраційних дій, щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер №31071341 від 23.08.2016, а саме внесення запису про перехід права власності на об'єкт нерухомого майна - нежилі будівлі в літерах З, А, Н, М, І, И, П, Й, О, Л, Е, У, Ф, Т, К, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, від Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» до ОСОБА_2, у реєстрі було наявна інформація про обтяження усього майна Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод», накладеного 26.04.2016 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 25 січня 2016 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП№ 29343692 (том 3 а.с. 151).

Крім того, відповідний запис про припинення обтяження було внесено державним виконавцем до реєстру лише 23 грудня 2016 року на підставі постанови Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 19.08.2016 ВП№ 29343692 про закінчення виконавчого провадження. (том 3 а.с. 151 зворот).

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувані висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України про задоволення скарги ОСОБА_5, ОСОБА_4 від 13.12.2016 та наказ Міністерства юстиції України від 14.12.2016 № 3656/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» є такими, що прийняті відповідачами в межах їх повноважень та у спосіб встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в повній мірі доведено правомірність оскаржуваних висновку та наказу, колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 29 травня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.