Справа № 688/3912/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/3912/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

24 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача: Бурденюк Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - ОСОБА_1 , з 04.11.1978 року по 20.11.1980 року проходив військову службу в лавах Збройних Сил СРСР, а також був учасником бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан.

Згідно наказу Міністра оборони СРСР № 254 від 27.09.1980 року ОСОБА_1 звільнено в запас та поставлено на військовий облік до Шепетівського РВК Хмельницької області Міністерства оборони СРСР.

20.11.2015 року Хмельницькою обласною медико - соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено третю (ІІІ) групу інвалідності довічно, причиною інвалідності визначено поранення, контузія, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи актом судово-медичного обстеження № 439, витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 726 від 28.10.2015 року, Довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією Серії АВ № 0683565 від 20.11.2015 року.

30.11.2015 року позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_2 подано заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням поранення, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Також до заяви позивачем надано документи, а саме: копія довідки з акту огляду МСЕК, витяг та копії з протоколу засідання ВЛК, копія паспорту та ідентифікаційного коду, копія військового квитка, копія посвідчення інваліда 3 групи, реквізити про відкриття рахунку.

Листом Хмельницького обласного військового комісаріату від 16.06.2016 року позивача повідомлено про те, що Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийнято рішення від 20.05.2016 року № 36 про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки, відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини що виникли між сторонами, щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Закон № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.11.2015 року Хмельницькою обласною медико-соціальною комісією позивачу з 20.11.2015 року була встановлена третя група інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з 20.11.2015 року позивач набув право на призначення відповідної одноразової грошової допомоги, а тому, позивач правомірно звернувся із заявою від 30.11.2015 року через Шепетівський ОМВК до Міністерства оборони України про призначення та виплати зазначеної допомоги.

Механізм розгляду звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності на час звернення позивача визначався правовими нормами Постанови КМУ країни від 25.12.2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (надалі - Порядок № 975).

Як зазначено вище, комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (протокол засідання № 36 від 20.05.2016 року), було прийнято рішення про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих позивачем.

Оскаржуване рішення відповідач мотивує відсутністю документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що вони не пов`язані із вчиненням позивачем кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 13 Порядку № 975 розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законом чітко визначено порядок та механізм щодо прийняття рішення про призначення і виплати одноразової грошової допомоги, або відмови у такому призначенні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ні правові норми Порядку № 975 ні правові норми Закону № 2011-XII не наділяють відповідача правом на прийняття рішення за результатами розгляду звернень осіб у вигляді "повернення на доопрацювання", та не передбачають підстав для можливого ухвалення саме такого рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо неправомірності дій відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення від 20.05.2016 року про повернення на доопрацювання документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 травня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.