Справа № 461/2369/17
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2369/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Городецької Л.М.,

при секретарі Думичі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія АР №701846 від 20.03.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія АР №701846 від 20.03.2017 року в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтовання заявленого позову позивач покликається на те, що 20 березня 2017 року близько 17 години 30 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м Львові по пр. Червоної Калини його було зупинено інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №4 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2. Даний інспектор стверджувала, що ніби він порушив Правила дорожнього руху, а саме: що у м Львові, пр. Червоної Калини, 77 не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», чим порушив п. 8.4.2 ПДР України, що є порушенням ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На даному проміжку ділянки, я рухався зі сторони кінотеатру ім. Довженка в напрямку верхнього базару «Шувар» по пр. Червоної Калини, дана ділянка дороги не містить дорожніх знаків рух праворуч, оскільки є головною, а не другорядною дорогою в населеному пункті. Згідно п. 8.4. п. Правил дорожнього руху Дорожні знаки поділяються на групи: Б) встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; Такого пункту, як зазначено інспектором а саме: п. 8.4.2 в Правилах дорожнього руху не існує. Позивач спитав інспектора, що саме він порушив і попросив інспектора, щоб показала докази порушення ним ПДР, а саме п. 8.2.4, на що інспектор УПП відмовилась пояснювати, повідомивши, що доказом є рапорт. На запитання, що ж саме він порушив, чіткої і коректної відповіді так і не отримав. Після чого інспектор УПП почала складати постанову, в якій зазначила, що він порушив Правила дорожнього руху, а саме: що я у м Львові, пр. Червоної Калини, 77 не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», чим порушив п. 8.4.2 ПДР України. З даним порушенням позивач категорично був не згідний, оскільки воно не відповідало дійсності та доказів порушення інспектором УПП мені не надано, також до постанови не були додані докази, які б стверджували б факт порушення ним ПДР. Свідки правопорушення в постанові про адміністративне правопорушення не зазначені, фотокартки на підтвердження вчинення правопорушення відсутні, будь-які підтвердження фіксування технічними засобами відео і рото фіксації порушення - відсутні. За таких обставин просив суд скасувати постанову серія АР №701846 від 20.03.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив. Тому, суд вважає за можливе справу слухати без його участі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, виходячи з нижченаведеного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 20 березня 2017 року інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №4 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерія АР №701846 від 20.03.2017, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255,0 гривень.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що 20.03.2017 року о 17 годині 32 хвилини у м. Львові на пр. Червоної Калини, 77 не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», чим порушив вимоги п.8.4.2. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає зокрема за порушення водіями вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху знак 4.2 «Рух праворуч», є наказовим знаком та дозволяє рух лише у напрямках, указаних стрілками на знакові (праворуч).

Предметом вищезазначеного позову є спір про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Крім того суд звертає свою увагу не наступне.

Відповідно до положень частин 2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності може бути винесена стосовно особи лише за результатами розгляду самої справи, проведеної із дотриманням положень та у відповідності до вимог КУпАП (зокрема стосовно дотримання вимог закону стосовно забезпечення реальної можливості особи скористатися своїми правами, передбаченими ст..268 КУпАП, бути своєчасно обізнаним про розгляд справи, мати можливість належним чином підготуватися до розгляду цієї справи, тощо).

Приписами ст.276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що посадова особа - інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №4 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішення, дій, бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач у судове засідання не зявився, правомірності свого рішення не довів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність постанови серія АР №701846 від 20.03.2017 року, та вважає, що дану постанову слід скасувати, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд зазначає, що з огляду на положення ст. 162 -2 КАС України суд не наділений повноваженнями стосовно закриття провадження у адміністративній справі, а лише перевіряє законність винесеної постанови суб'єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія АР №701846 від 20.03.2017 року в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №4 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 серії АР №701846 від 20.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька