Справа № 573/881/17
Суддя: Свиргуненко Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/881/17
Номер провадження 2-а/573/22/17
П О С Т А НО В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст )

25 травня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Терещенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової компенсації члену сім'ї учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УСЗН Білопільської РДА Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової компенсації члену сім'ї учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що є вдовою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав статус та пільги, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За життя останній хворів. Його хвороба і смерть пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується експертними висновками від 17 грудня 1997 року та від 17 квітня 2002 року. Наприкінці січня 2017 року дізналася про своє право на виплату одноразової грошової компенсації при втраті годувальника у розмірі 7 586 грн., після чого звернулася до відповідача з відповідною заявою, але отримала відмову, обґрунтовану тим, що вона пропустила строк звернення із вказаною заявою. Посилаючи на викладені вище обставини, на підставі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Білопільської РДА щодо невиплати їй одноразової компенсації в разі втрати годувальника в розмірі 7 586 грн. та зобов'язати відповідача призначити і виплатити їй одноразову компенсацію в разі втрати годувальника у вказаному розмірі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_3 позов підтримали.

Представники відповідача - УСЗН Білопільської РДА ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов не визнали, посилаючись на те, що відповідачка пропустила строк звернення із заявою про виплату компенсації, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №760 «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян», який становить 6 місяців з дня смерті годувальника. До того ж, на момент виникнення спільних правовідносин ОСОБА_1 не була не працездатною в розумінні пенсійного законодавства, оскільки не досягла пенсійного віку, не була інвалідом, працювала, а відтак, не перебувала на утриманні у чоловіка.

Заслухавши позивачку ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

За приписами ч. 1, ч. 4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 8 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 01 жовтня 1966 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а. с. 19).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 27 лютого 1998 року останній мав статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (а. с. 16).

З експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії №46 від 17 грудня 1997 року вбачається, що захворювання ОСОБА_6 у виді дисциркуляторної гіпертонічної енцефалопатії ІІ ступеня з вегето - судинними пароксизмами симпато - адреналого типа, венозної гіпертензії, стійкого антено - невротичного симптому, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (а. с. 14).

Згідно з свідоцтвом смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 18).

Відповідно до експертного висновку Харківської міжвідомчої експертної комісії №404 від 17 квітня 2002 року гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, гостре порушення мозкового кровообігу в правій гемісфері, лівосторонній геміпарез призвели до смерті ОСОБА_7 та пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (а. с. 15).

На день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Білопільської міської ради від 22 травня 2017 року (а. с. 27).

22 листопада 2002 року Сумською обласною державною адміністрацією останній видано посвідчення НОМЕР_4 дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів І категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою (а. с. 28).

На день смерті ОСОБА_6 позивачка була пенсіонеркою за віком за списком №2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_5 (а. с. 17).

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 21 березня 2017 року ОСОБА_1 з 17 січня 2005 року є інвалідом другої групи внаслідок загального захворювання довічно (а. с. 11).

01 лютого 2017 року позивачка зверталася до УСЗН Білопільської РДА із заявою про здійснення їй виплати одноразової компенсації у розмірі 7 586 грн. у зв'язку з втратою годувальника (а. с. 12).

Листом від 09 лютого 2017 року управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області відмовило ОСОБА_1 у виплаті компенсації у зв'язку з тим, що п. 3 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, встановлено строк подання заяви про виплату одноразової компенсації протягом 6 місяців з дати смерті годувальника (а. с. 13).

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, зокрема, інвалідам I - ІІІ груп, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника та батькам померлого, виплачувалась одноразова компенсація.

Частиною 6 вказаної норми передбачалося, що виплати, зазначені в цій статті, повинні бути проведені протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого.

На день смерті ОСОБА_6 порядок виплати одноразової компенсації у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, регулювався Положенням про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям за втрату годувальника, затвердженим наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31 грудня 1996 року №28.

Відповідно до п. 4 вказаного Положення на отримання одноразової компенсації у зв'язку з втратою годувальника має сім'я, в якій є непрацездатні члени, що були на утриманні померлого годувальника. Поняття непрацездатних членів сім'ї і членів сім'ї, які вважаються утриманцями, визначено статтями 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з ч. 3 ст. 37, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, непрацездатними членами сім'ї вважалися: діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років; один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов'язані їх утримувати.

Члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що на момент смерті чоловіка не досягла встановленого законом пенсійного віку, не була інвалідом, отримувала пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, продовжувала працювати і не була зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років. Тобто, на день смерті ОСОБА_6 позивачка була працездатною, мала стабільних дохід та не перебувала на утриманні чоловіка, а відтак, виходячи зі змісту вищевказаних норм закону, не мала підстав для отримання одноразової компенсації у разі втрати годувальника, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

В той же час п. 11 Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям за втрату годувальника, затвердженим наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31 грудня 1996 року №28, строки звернень громадян із заявами стосовно отримання одноразових компенсаційних виплат у разі втрати годувальника часом не обмежувалися.

Проте, як встановлено у судовому засіданні, під час дії вказаних вище норм законодавства позивачка, набувши у подальшому право на отримання відповідних компенсаційних виплат до внесення у 2016 році змін до законодавства, яке регулює їх виплату, до уповноваженого органу із відповідною заявою не звернулася.

Законом України від 21 квітня 2016 року №1339-УІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї», який набрав чинності з 21 травня 2016 року, внесено зміни до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими передбачено виплату одноразової компенсації, зокрема, дружині (чоловіку), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт та сім'ям які втратили годувальника.

Пунктом 7 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №760, передбачено, що одноразова компенсація у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім'ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

Належність до непрацездатних осіб та членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, визначається згідно із статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, враховуючи викладені вище положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що на даний час одноразова компенсація в разі втрати годувальника може бути виплачена, зокрема, за умови, якщо член сім'ї померлого годувальника на день його смерті був непрацездатним, або якщо дружина (чоловік) не одружилися вдруге.

У даному випадку, як зазначалося вище, на день смерті свого чоловіка, ОСОБА_6, позивачка не була непрацездатною в розумінні ст. ч. 3 ст. 37, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, та чинної ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і після набуття у подальшому цього права з відповідною заявою до уповноваженого органу та з позовом до суду не зверталася.

Крім того ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у попередній редакції не передбачала, право дружини померлого на отримання компенсації в разі втрати годувальника. Таке право мали лише члени сім'ї останнього, які були непрацездатними або перебували на їх утриманні.

На даний час, пунктом 3 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №760 строк звернення із заявою про виплату вказаного виду компенсації становить шість місяців із дати смерті годувальника.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до УСЗН Білопільської РДА із заявою про виплату одноразової компенсації у зв'язку з втратою годувальника - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто поза межами встановленого законом строку.

Таким чином, суд вважає правомірною відмову Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової компенсації в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачці у наданні права позивачці на отримання одноразової компенсації в разі втрати годувальника у наслідок смерті учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ч. 3 ст. 37, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положенням про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям за втрату годувальника, затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31 грудня 1996 року, Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №760 ст. ст. 2, 5, 6, 8, 9, 11, 12, 70, 71, 158-163, 183-2 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової компенсації члену сім'ї учасника ліквідації на Чорнобильській атомній електростанції відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а учасниками процесу, які не були присутні під час її проголошення, в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя:

Справа № 573/881/17

Номер провадження 2-а/573/22/17

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина)

25 травня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Терещенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової компенсації члену сім'ї учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, на підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, суд відстрочує складення постанови у повному обсязі і проголошує її вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови буде виготовлений протягом п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової компенсації члену сім'ї учасника ліквідації на Чорнобильській атомній електростанції відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а учасниками процесу, які не були присутні під час її проголошення, в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя: