Справа № 202/1090/17
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/1090/17
Провадження №2-а/202/68/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі судді: Бєльченко Л.А.,

при секретарі Скляр А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що з 22.07.1985 року по 31.08.2005 року працював диспетчером служби руху Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. З 01.09.2005 року був переведений на іншу посаду у звязку із виходом на пенсію за вислугу років. З 23.09.2005 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але з 10.09.2013 року виплату пенсії йому було припинено у звязку із працевлаштуванням на роботу за фахом. 19.10.2015 року після досягнення пільгового пенсійного віку він звернувся до УПФУ із заявою про призначення іншого виду пенсії, а саме пенсії за віком за Списком № 1. Для обчислення пенсії за віком УПФУ було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік. Позивач зазначив, що відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. Листом УПФУ № 1348/03-21 від 19.12.2016 року його, позивача, було повідомлено про те, що йому було призначено пенсію за вислугу років з 23.09.2005 року згідно із заявою про первинне призначення пенсії. У звязку із працевлаштуванням на посаду, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, з 09.09.2013 року виплату пенсії за вислугу років було припинено, що не відміняє факту призначення пенсії і не позбавляє позивача статусу пенсіонера. На пенсію за віком його, позивача, було переведено з 19.10.2015 року. Тому УПФУ зазначило, що у його, позивача, випадку при переведенні на пенсію за віком застосовано середньомісячну заробітну плату працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2007 рік, тобто той показник заробітної плати, який застосовувався при останньому перерахунку пенсії.

Позивач вважає вказані дії УПФУ неправомірними, оскільки вважає, що після припинення виплати йому пенсії за вислугу років, відповідач повинен був призначити йому пенсію за віком за Списком № 1 із урахуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії, тобто за 2012-2014 року. Тому позивач просив суд зобовязати УПФУ призначити та провести виплату йому пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі, ОСОБА_2, в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначаючи, що 23.09.2005 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років згідно із заявою про первинне призначення пенсії. У звязку із працевлаштуванням на посаду, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, з 09.09.2013 року позивачу було припинено виплату пенсії за вислугу років, що не відміняє факту призначення пенсії і не позбавляє статусу пенсіонера. Позивача з 19.10.2015 року було переведено на пенсію за віком за його заявою відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини 3 статті 45 вказаного Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2005-2006 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік 1197,91 грн. Тому представник відповідача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 22.07.1985 року по 31.08.2005 року працював диспетчером служби руху Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (а.с. 12-13).

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що 23.09.2005 року позивачеві на підставі його заяви була призначена пенсія за вислугу років (а.с. 45).

Судом встановлено, що 19.10.2015 року позивача за його заявою було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за Списком № 1 (а.с. 67).

13.12.2016 року позивач звернувся до УПФУ із заявою щодо розяснення йому правильності переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за Списком № 1.

Листом УПФУ № 1348/03/21 від 19.12.2016 року позивача було повідомлено про те, що для обчислення пенсії за віком УПФУ було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, тобто показник, який застосовувався при призначенні позивачеві пенсії вперше (а.с. 8).

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2005-2006 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік.

З огляду на зазначене, суд вважає, що УПФУ було правомірно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком, оскільки на цю пенсію позивача вже було переведено 19.10.2015 року за його заявою. Також суд вважає, що УПФУ при здійсненні розрахунку пенсії позивача правомірно застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, оскільки саме цей показник застосовувався при призначенні позивачеві пенсії вперше.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Бєльченко Л.А.