Справа № 607/2496/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5401/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2017 року у справі № 607/2496/17 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати неправомірними дії інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кота Олександра Степановича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2017 року серії АР № 587885 та скасувати вказану постанову, та закрити провадження у цій справі.

Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що відповідач протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн, оскільки він не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2017 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що рішення суду першої інстанції є протиправним, оскільки позивачем було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за що його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, 16 лютого 2017 інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в м. Тернополі Котом А. В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 587885, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 16 лютого 2017 року керуючи транспортним засобом VOLKSVAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1, позивач не подав сигнал світловими покажчиками перед поворотом праворуч з вулиці Руської на вулицю К. Острозького у м. Тернополі та перед зупинкою транспортного засобу, чим порушив підпункти «а» та «б» пункту 9.2 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із вказаною вище постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Згідно з підпунктами «а» та «б» пункту 9.2 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 4 та 9 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Як видно з відеозапису з мобільного нагрудного відеореєстратора інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кота А. В., ОСОБА_1 здійснюючи поворот праворуч з вулиці Руської на вулицю К. Острозького у м. Тернополі не ввімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, у зв'язку з чим інспектор управління патрульної поліції зупинив його транспортний засіб та здійснив перевірку документів. Окрім цього, позивач також не подав відповідний сигнал світловими покажчиками повороту і при здійсненні зупинки транспортного засобу.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв згадане вище адміністративне правопорушення, а тому у інспектора поліції були наявні достатні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо посилання суду першої інстанції на ту обставину, що відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови порушено вимоги Інструкції щодо нероз'яснення позивачу його прав та обов'язків, то таке є необґрунтованим, оскільки з відеозапису з персонального мобільного нагрудного відеореєстратора поліцейського чітко видно, що позивачу було роз'яснено його права і обов'язки.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2017 року у справі № 607/2496/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський