Справа № 581/264/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 р.Справа № 581/264/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 24.04.2017р. по справі № 581/264/17

за позовом ОСОБА_1

до Липоводолинської центральної районної лікарні

про бездіяльність в наданні доступу до публічної інформації,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області з позовом до Липоводолинської центральної районної лікарні, в якому просив зобов'язати відповідача надати йому безперешкодний доступ до інформації.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що на його запит, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» не отримав в установлені чинним законодавством строки.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 24.04.2017р. по справі № 581/264/17 відмовлено у відкритті провадження та роз'яснено позивачу право звернутись з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та прийняти його позов до розгляду, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, незаконне та необґрунтоване.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 25.05.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) /далі Конвенція/.

Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Колегія суддів також бере до уваги, що п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов.

Отже, ст. 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Колегія суддів бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Порядок розгляду та вирішення справ адміністративним судом визначений КАС України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, в порушення вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, не звернув увагу та не надав належної юридичної оцінки обставині щодо предмету позовних вимог.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, дійшов висновку про те, що спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Проте, судом не досліджено та не надано оцінку, яке саме рішення або дії оскаржуються.

Так, позивач в доводах позовної заяви та апеляційної скарги зазначає, що вважає порушеним його права на доступ до публічної інформації.

У відповідності до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визначаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, - стосовно інформації використання бюджетних коштів.

Стаття 23 зазначеного вище закону передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднення інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства.

Статтею 107 КАС України встановлено, що на стадії відкриття провадження у справі суддя з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, на стадії відкриття провадження у справі необхідно з'ясувати, яку інформацію не надано позивачу, які дії або бездіяльність ним оскаржуються і, якщо цей спір стосується оскарження рішення, дії чи бездіяльність щодо надання доступу до публічної інформації, то такий спір належить до юрисдикції адміністративних судів незалежно від того, чи є відповідач суб'єктом владних повноважень.

Встановлення обставини належності інформації до публічної в розумінні Закону та того, чи є відповідач не розпорядником такої інформації, має вплив на розв'язання спору по суті заявлених позовних вимог, а отже висновок суду першої інстанції, що міститься в оскаржуваній ухвалі про те, що відповідач не є розпорядником публічної інформації є передчасним.

Дані обставини не були враховані та не досліджені судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Таким чином, висновок суду про те, що даний позов належить розглядати в порядку ЦПК україни - є необґрунтованим та передчасним.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст.199 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права та дійшов необґрунтованих юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, тому ухвала Липоводолинського районного суду Сумської області від 24.04.2017р. по справі № 581/264/17 підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 24.04.2017р. по справі № 581/264/17 скасувати.

Справу направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 30.05.2017 р.