Справа № 817/2331/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2017 р.Р і в н е 817/2331/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1,

позивача: представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_7 особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Державної служби України з питань праці у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної служби України з питань праці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу посадовими особами №000140 від 14.12.2016 в розмірі 43500,00 грн.

У позовній заяві представник позивача зазначила, що за результатом проведеної перевірки позивача перевіряючим було зроблено хибний висновок про прийняття ОСОБА_5 на роботу, зокрема проходження нею стажування у магазині позивача без оформлення трудового договору, оскільки жодних домовленостей із вказаною особою про її працевлаштування у позивача не було, стажування вона не проходила, а тільки була присутньою у магазині, де працювала продавцем її знайома. При цьому представник позивача зазначила про відсутність позивача при проведенні перевірки, про що невірно відображено у акті перевірки та звернула увагу, що по факту виявленого порушення під час розгляду справи про накладення штрафу позивач надав вичерпні пояснення по даному факту, однак відповідачем не було враховано доводів позивача при винесенні спірної постанови, що слугувало підставою для звернення до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач та його предстанвик позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд позов задовільнити та скасувати спірну постанову.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, представник відповідача подав суду письмові заперечення (а.с.28-29), у яких зазначив, що в порушення ч.1, 3 ст.24 КЗпП України позивачем було допущено працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу, що було виявлено за результатом перевірки позивача. При цьому у ОСОБА_5 було відібрано письмові пояснення, у яких вона зазначила, що за домовленістю із підприємцем проходила стажування у магазині з метою наступного працевлаштування. Враховуючи те, що вказані осбтавини утворють склад правопорушення, передбаченого ст. 265 КЗпП України, до позивача було застосовано штраф у встановленому розмірі та у порядку, встановленому Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2013 №509. За таких обставин представник відповідача стверджував, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку у та у межах наданих повноважень. З таких підстав просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити повністю. При цьому суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, види діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; постачання інших готових страв.

Позивач здійснює підприємницьку діяльність у магазині «Кошик», що знаходиться за адресою: смт.Зарічне, вул. Харківця, 40.

На підставі наказу №697 від 21.11.2016 та направлення на перевірку №817-Н/01-26 від 21.11.2016 Управлінням Державної служби України з питань праці у Рівненській області 22 листопада 2016 року проведено позапланову перевірку додержання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування ОСОБА_7 особи-підприємця ОСОБА_1.

За результами перевірки відповідачем складено Акт перевірки додержання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №39А/04-14 (а.с.60-62).

Як вбачається з Акту перевірки, перевіркою виявлено наступне порушення:

«Відповідно до листа Зарічненької районної Державної адміністрації від 28.10.2016 року №01/30-2173 зазначено, що на засіданні районної робочої групи з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення було встановлено недотримання фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 законодавства про працю в частині допущення працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Під час перевірки, а саме 22 листопада 2016 року, у магазині «Кошик» який знаходиться в смт. Зарічне, вул. Харківця 40, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1, в присутності заступника начальника відділу з питань праці Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_8, заступника голови Зарічненської райдержадміністрації ОСОБА_9, старшого лейтенанта поліції ДОП СП Зарічненської ВП ОСОБА_10, дільничого офіцера поліції сектору превенції Зарічненського ВП майора поліції ОСОБА_11, встановлено виконання трудових обовязків на робочому місці продавця ОСОБА_5.

Згідно пояснення ОСОБА_5 вона з 01 листопада 2016 року проходить стажування згідно з домовленістю з ФОП ОСОБА_1 (додаток 2).

Стажування працівника на робочому місці без оформлення трудових відносин чинним законодавством про працю не передбачене окрім випадків цільового направлення центрами зайнятості до роботодавців безробітних, які перебувають на обліку для навчання, стажування необхідним роботодавцю посадам з подальшим працевлаштуванням.

ОСОБА_7 особою підприємцем ОСОБА_1 допущено працівника ОСОБА_5, до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Працівники ОСОБА_5 допущена до роботи без укладання трудового договору не підлягає загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.».

23 листопада 2016 року відповідачем складено Припис №27П/04-14/35А, яким позивача зобовязано усунути порушення вимог ч.1, 3 ст.24 та ст.253 КЗпП України (а.с.14). Вказаний Припис надісланий підприємцю листом.

Відповідач шляхом надіслання поштового відправлення повідомив позивача повідомленням №14-14/3288 від 02.12.2016 (а.с.15) про розгляд справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1, , який призначений на 14 грудня 2016 року.

14 грудня 2016 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №000140 щодо ФОП ОСОБА_1 (а.с.17).

Вказаною постановою встановлено наступне:

- в порушення вимог частини 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, допущено працівника ОСОБА_5, до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- в порушення вимог статті 253 Кодексу законів про працю України, працівник ОСОБА_5, яка допущена до роботи без укладання трудового договору не підлягає загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Керуючись підпункотом 54 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, та на підставі абзіцу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України вирішено:

- накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 штраф у розмірі 43500 (сорок три тисячі пятсот) гривень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р «Питання Державної служби з питань праці», на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96.

Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В даному випадку Управління Держпраці у Рівненській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України про затвердження порядку проведення перевірок за дотримання законодавством про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю діє «Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 (далі Порядок №390).

У відповідності до пункту 2 Порядку №390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обовязків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що прямо передбачено пунктом 3 зазначеного Порядку.

Згідно п.3 Порядку позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Пунктом 4 Порядку передбачено, що інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

За результатами перевірки, що передбачено пунктом 7 Порядку №390 складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до направлення на проведення перевірки субєкта господарювання від 27 листопада 2016 року №817-Н/01-26, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 було доручено провести позапланову перевірку ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання законодавства з питань праці та загальнообовязкового державного соціального страхування.

З метою повного та всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для вирішеня справи, суд викликав у якості свідків ОСОБА_4 - головного державного інспектора праці відповідача, а ткож ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Як встановлено судом під час допиту свідків, головним державним інспектором Біловолом О.М. копія вищевказаного направлення на проведення перевірки була вручена продавцю ОСОБА_6 вже після закінчення перевірки.

Так, свідок ОСОБА_4 стосовно проведеної перевірки позивача 22 листопада 2016 року в магазині «Кошик» надав покази, відповідно до яких можна дійти висновку, що офіційне працевлаштування продавця магазину ОСОБА_6 було підтверджено нею особисто, жодних документальних підтверджень щодо її офіційного працевлаштування посадові особи відповідача від неї не отримали. Як і не отримали таких підтверджень від позивача, оскільки останній був відсутній під час проведення перевірки. Щодо відмови позивача від підписання акту перевірки, ОСОБА_4 пояснив, що 23 листопада 2016 року він дзвонив позивачу, проте у ОСОБА_1 був вимкнений телефон. Тому в акті перевірки зроблено відмітку про відмову позивача від підпису даного акту. Щодо присутньої в магазині ОСОБА_5, свідок не зміг дати чіткої відповіді, на підставі яких доказів посадовими особами було встановлено виконання нею трудових обовязків в магазині «Кошик».

Свідок у справі ОСОБА_6 підтвердила, що працює у ФОП ОСОБА_1 продавцем в магазині «Кошик». Під час виконання нею трудових обовязків продавця в магазині «Кошик» 22 листопада 2016 року крім неї в приміщенні була присутня її знайома ОСОБА_5, яка лише спостерігала за її роботою. Жодних дій, які б могли свідчити про виконання нею будь-якої роботи як продавця ОСОБА_5 не вчиняла.

Свідок у справі ОСОБА_5 підтвердила, що 22 листопада 2016 року заходила в магазин «Кошик» до своєї знайомої ОСОБА_6. Пояснила, що даний магазин відвідує часто, та враховуючи її статус пенсіонерки, мала на меті працевлаштуватись недалеко від дому з метою отримання додаткового заробітку. Одним з таких варіантів був варіант працевлаштування продавцем. Саме з метою придивитись до роботи продавця, його обовязків, вона прийшла в магазин «Кошик» 22 листопада 2016 року. Коли в магазин зайшли перевіряючі, вона саме спостерігала за роботою своєї знайомої. Враховуючи присутність поліцейських, свідок повірила інспекторам, що її пояснення про те, що вона ніби-то стажується у ФОП ОСОБА_1, в подальшому допоможуть ОСОБА_5 працевлаштуватись. Також підтвердила відсутність жодних письмових чи усних домовленостей з позивачем щодо її працевлаштування.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Штрафи, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб та одним із завдань є: здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №509 (надалі Порядок №509) штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не брав безпосередньої участі у розгляді справи про накладення штрафу, що не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні.

Не заперечувався представником відповідача і той факт, що пояснення позивача щодо проведеної перевірки та встановлених відповідачем порушень, не брались до уваги під час розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 14 грудня 2016 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1, при її проведенні у позивача було встановлено факт порушення частини 3 ст. 24 КЗпП України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом, та повідомлення Державної Фіскальної Служби в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Разом з тим, з досліджених судом пояснень ФОП ОСОБА_1, пояснень та показів свідків: продавця ОСОБА_6, присутньої в магазині на час проведення перевірки ОСОБА_5, головного державного інспектора праці ОСОБА_4М, які були єдиними свідками встановленого порушення законодавства про працю, не можливо встановити у діяльності ОСОБА_5 ознак роботи, як найманого працівника.

Тобто, у ході розгляду справи не було встановлено наявності трудових відносин, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків.

Таким чином, посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області при розгляді правопорушення не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та необґрунтовано прийнято постанову про накладення штрафу від 14.12.2016 №000140.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення, а спірна постанова про накладення штрафу посадовими особами №000140 від 14.12.2016 скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 551,20 грн. згідно квитанції від 19.12.2016 №0.0.672935426.1 підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-субєкта владних повноважень.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної служби України з питань праці у Рівненській області про накладення штрафу №000140 від 14.12.2016.

Присудити на користь позивача ОСОБА_7 особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача субєкта владних повноважень Управління державної служби України з питань праці у Рівненській області судовий збір судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.