Справа № 348/391/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5191/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Надвірнянське ОУПФУ), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо переведення його з пенсії за вислугу років, яку він отримував згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 06.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 06.01.2017 року він є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об»єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області, де йому нараховується та виплачується пенсія по інвалідності 2 групи загального захворювання. Крім того зазначив, що перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років з 07.01.2000 року, а у зв»язку з настанням в нього 2 групи інвалідності загального захворювання він перейшов на пенсію по інвалідності. При переході на даний вид пенсії відповідач застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік (1 197,91 грн.).

В зв»язку з цим в лютому 2017 року він звернувся до відповідача із заявою, у якій просив застосувати при призначенні йому пенсії по інвалідності показник середньої заробітної плати за три останні роки, що передують року за призначенням пенсії по інвалідності. Однак, відповідач своїм листом від 09.02.2017 року надав йому відповідь про те, що при призначенні пенсії по інвалідності було застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік в сумі 1 197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, посилаючись на те, що він до цього отримував пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Дії відповідача вважає неправомірним, оскільки мало місце призначення йому пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону, а отже відповідач безпідставно ототожнив поняття переходу та переведення, в зв»язку з чим він змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2017 року адміністративний позов задоволено; визнано дії Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо переведення ОСОБА_2 з пенсійного обліку, як особу, яка отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію по інвалідності згідно закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 року рік при призначенні йому пенсії по інвалідності неправомірними; зобов»язано Надвірнянське об»єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по інвалідності із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та проводити її виплату, починаючи з 06.01.2017 року, до виникнення обставин, з якими закон пов»язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Надвірнянське ОУПФУ оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 07.01.2000 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також з 06.01.2017 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Надвірнянському ОУПФУ та отримує пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Надвірнянським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ОСОБА_2 переведено з одного виду призначення пенсії на інший та розраховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1 197,91 грн. відповідно до постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012 року №327.

Листом Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №68/К-15 від 09.02.2017 року позивачу відмовлено у перегляді показника середньої заробітної плати, посилаючись на те, що при розрахунку пенсії по інвалідності позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік в сумі 1 197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують 2017 року звернення, з посиланням на те, що позивач до цього отримував пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач за призначенням пенсії інвалідності відповідно до положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше, тому у даному випадку відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший у межах цього Закону та має місце призначення пенсії по інвалідності із застосуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов»язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв»язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV, однак у випадку із заявою мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону

№2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся вперше.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач за призначенням пенсії інвалідності відповідно до положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше, тому в даному випадку відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший у межах цього Закону та має місце призначення пенсії по інвалідності із застосуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2017 року у справі №348/391/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 01.06.2017 року.