Справа № 265/2823/17
Суддя: Міхєєва І. М.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2823/17
Провадження №2-а/265/162/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Міхєєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Федоровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Василівського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2017 року позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії АР № 929518 винесену поліцейським ГРПП Василівського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови він 20 квітня 2017 року близько 20 год. 43 хв., керуючи автомобілем Hyundai Santa FE , державний номерний знак АТ 5381, рухався на 320 км. автодорозі Харків-Сімферополь, порушив правила обгону, а саме скоїв обгін з виїздом на смугу зустрічного руху. В постанові не викладено суть адміністративного правопорушення. В суті опису адміністративного правопорушення не вбачається ознак адміністративного правопорушення. Таж посилається на відсутність у поліцейського можливості винести постанову про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення адміністративного правопорушення. Просив скасувати зазначену постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин., проте, його неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши доводи позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, постановою серії АР № 929518 винесену поліцейським ГРПП Василівського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_2 20 квітня 2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 425 гривень.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивувальною частиною оскаржуваної постанови зазначено, що 20 квітня 2017 року близько 20 год. 43 хв., керуючи автомобілем Hyundai Santa FE, державний номерний знак АТ 5381, рухався на 320 км. автодорозі Харків-Сімферополь, порушив правила обгону, а саме скоїв обгін з виїздом на смугу зустрічного руху. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Однак доказів на підтвердження наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, в судове засідання відповідачем надано не було. Позивач при цьому свою вину заперечує.

Також суд зауважує, що в постанові серії АР № 929518 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП не зазначено який пункт Правил дорожнього руху України порушив останній, а також суть вчиненого правопорушення зазначено нерозбірливим почерком.

Згідно п.6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №13766. усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати свій процесуальний обовязок щодо доказування правомірності винесеної постанови та не надав жодного доказу на спростування доводів позову. При цьому відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу правопорушення.

Однак суд не погоджується з доводами позивача щодо відсутності у поліцейського можливості винести постанову про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення адміністративного правопорушення, бо на підставі п. 2 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

В той же час посилання позивача на рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 25-рп/2015 по справі № 1-11/2015, яким було вирішено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, - не приймаються до уваги судом, оскільки таке рішення не суперечить положенням КУпАП, які набули змін із набуттям чинності 8 серпня 2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», а також розробленої на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про національну поліцію» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість предявленого адміністративного позову, а тому скасовує оскаржувану постанову, тим самим його задовольнивши.

На підставі ст.ст. 14-1, 121 ч. 1, 251, 252, 254, 256, 258, 287-289 КУпАП, Правил дорожнього руху, керуючись ст.ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Василівського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії АР №929518 винесену поліцейським ГРПП Василівського ВП ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень - скасувати.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікдзевський районний суд місто Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ___________________________ І.М.Міхєєва