Справа № 826/11012/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_4 (далі - Позивач, ОСОБА_4.) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (далі - Відповідач-1, Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач-2, Фонд) про:

- визнання протиправною відмови Уповноваженої особи щодо невключення Позивача до повного переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язання Відповідача-1 включити Позивача до повного переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язання Відповідача-2 прийняти рішення про включення ОСОБА_4 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо» на підставі повного переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», наданого Уповноваженою особою.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2015 року позов задоволено частково - визнано протиправною відмову Уповноваженої особи щодо невключення Позивача до повного переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Відповідача-2; зобов'язано Відповідача-1 подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_4 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Камбіо" за рахунок Фонду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у Відповідача-1 не було законних підстав для невключення ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з чим позовні вимоги до Уповноваженої особи є обґрунтованими. Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив, що вимоги до Відповідача-2 є передчасними, оскільки покладенню на Фонд обов'язку щодо внесення Позивача до загального реєстру вкладників обов'язково повинно передувати направлення Уповноваженою особою уточнюючої інформації.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу на неврахування судом очевидного факту надходження на рахунок Позивача коштів внаслідок «дроблення» депозитного рахунку іншої фізичної особи, що, на думку Апелянта, свідчить про нікчемність такого правочину.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016 року було відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду на 15.03.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 року зупинено апеляційне провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року №13 щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», питання щодо чого порушено відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року у справі №826/9693/13-а.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 року поновлено провадження у справі.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у відкритому судовому засіданні без фіксації технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що між ПАТ «Банк Камбіо» (Банк) та ОСОБА_4 (Вкладник) укладено договір №20-1481 від 15.09.2014 року (далі - Договір №20-1481) строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення (а.с. 9-10).

Згідно платіжного доручення TR.101765.319.215 від 15.09.2014 року (а.с. 11) від Позивача ПАТ «Банк «Камбіо» здійснено приймання коштів за Договором №20-1481 в сумі 165 040,00 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року №782 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 року №140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо», згідно якого з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо» - ОСОБА_5.

Постановою Правління Національного банку України від 27.02.2015 року № 144 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «Банк Камбіо».

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №46 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено Додусенка Володимира Івановича уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» строком на 1 рік з 02.03.2015 року по 01.03.2016 року.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 06.03.2015 року по 17.04.2015 року включно для отримання коштів вкладники можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «Укрінбанк».

Дізнавшись про відсутність його в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантуванні вкладів фізичних осіб, Позивач звернувся до Уповноваженої особи із заявою від 17.03.2015 року (а.с. 13), в якій просив включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Листом від 07.04.2015 року №19/1109/1 (а.с. 14-16) за результатами розгляду звернення Позивача Уповноважена особа повідомила, що під час тимчасової адміністрації було прийнято рішення щодо тимчасового блокування коштів на рахунках Позивача з метою запобігання неправомірного отримання відшкодування за рахунок Фонду. Крім того зазначено, що після отримання відповіді про законність операцій по рахунку ОСОБА_4 будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 26, 27, 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 року №14 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог до Уповноваженої особи, оскільки матеріали справи підтверджують відсутність у Відповідача-1 правових підстав для невключення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Частина 1 ст. 26 Закону визначає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписи ч. 6 ст. 27 Закону визначають, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається зі змісту листа Уповноваженої особи від 07.04.2015 року №19/1109/1 (а.с. 14-16) та було встановлено раніше, під час дії тимчасової адміністрації було прийнято рішення щодо тимчасового блокування коштів на рахунках Позивача з метою запобігання отримання відшкодування за рахунок Фонду.

З урахуванням наведеного судовою колегією враховується, що згідно ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписи ч. 3 ст. 38 Закону визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Наведене дає підстави для висновку про наявність в Уповноваженої особи обов'язку під час дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, а також права на вчинення дій щодо повідомлення осіб про нікчемність договорів і застосування наслідків їх нікчемності.

Водночас, як було встановлено раніше, тимчасова адміністрація була запроваджена у ПАТ «Банк Камбіо» у період з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року. А з 02.03.2015 року згідно постанови Правління НБ України від 27.02.2015 року №144 та рішення Виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №46 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та, відповідно, завершено період дії тимчасової адміністрації, а відтак і періоду, протягом якого Уповноважена особа зобов'язана провести перевірку правочинів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, зокрема, зі змісту листа 07.04.2015 року №19/1109/1, жодних рішень щодо Позивача про визнання правочинів нікчемними, Уповноваженою особою не приймалося. Відтак, Окружний адміністративний суд м. Києва обґрунтовано зазначив, що невиконання Уповноваженою особою обов'язку щодо формування повного переліку вкладників протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію за умови відсутності рішення про визнання правочину нікчемним, свідчить про допущення бездіяльності Відповідача-1 щодо невключення Позивача до такого переліку вкладників.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що Уповноваженою особою не доведено наявність правових підстав для не включення Позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону та є протиправною.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 року у справі №К/800/1642/16, від 22.02.2017 року у справі №К/800/38810/15 та від 15.03.2017 року у справі К/800/47771/15.

Поряд з цим, враховуючи, що жодного рішення про визнання правочинів, укладених Позивачем з ПАТ «Банк Камбіо», нікчемними Відповідачем-1 протягом дії тимчасової адміністрації не приймалося, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги про: зобов'язання Відповідача-1 включити Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду; зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_4 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому судовою колегією враховується, що підставами для прийняття Уповноваженою особою рішення про блокування операцій за вказаним вище договором стало те, що під час проведення перевірки їх законності Уповноваженою особою, за її твердженням, було виявлено, що такі операції здійснені банком внаслідок дроблення суми на рахунку іншого клієнта, призвели до неплатоспроможності Банку, до надання Позивачу переваг перед іншими вкладниками, а також у зв'язку з необхідністю звернення Уповноваженої особи до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачами не було надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв'язку між правочином, укладеним Позивачем з ПАТ «Банк Камбіо», і неплатоспроможністю банку та/або недобросовісність Позивача при його укладанні чи наявність будь-яких інших правових підстав для визнання правочину нікчемним, визначених ст. 38 Закону.

Крім того, звернення Апелянта до правоохоронних органів за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, не може, на думку судової колегії, свідчити про наявність правових підстав для віднесення укладеного Позивачем з ПАТ «Банк Камбіо» договору.

Що стосується позовних вимог до Фонду, судовою колегією враховується, що відповідно до п. 4 розділу IV Положення №14 виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, як було зазначено раніше, затвердження такого реєстру відбувається на підставі відомостей, поданих Уповноваженою особою Фонду.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України випливає, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ст. 2 КАС України.

Разом з тим, оскільки на момент затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників Уповноваженою особою Фонду Позивача до переліку вкладників включено не було, а прийняття рішення щодо затвердження загального реєстру, а також внесення до нього змін належить до виключної компетенції Відповідача-2, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог до Фонду. Оскільки Уповноваженою особою не надано Відповідачу-1 додаткової інформації про ОСОБА_4 як вкладника ПАТ «Банк Камбіо», підстави для зобов'язання Фонду внести такі зміни до загального реєстру вкладників відсутні, адже захисту підлягають виключно порушені права особи.

Наведений висновок узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у постанові від 20.04.2017 року у справі №К/800/48285/15.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Крім іншого, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016 року задоволено клопотання Уповноваженої особи та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2015 року у розмірі 80,39 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Приписи ч. 2 ст. 88 КАС України визначають, що витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача-1 суми відстроченого до ухвалення рішення судового збору у розмірі 80,39 грн.

Керуючись ст.ст. 41, 88, 98, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (01001, м. Київ, вул. Заньковецької, 3/1, ) суму відстроченого до ухвалення рішення у справі судового збору у розмірі 80 (вісімдесят) гривень 39 копійок на рахунок Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: ГУ ДКC України у м. Києві; Код банку отримувача (МФО): 820019; Рахунок отримувача: 0001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.