Справа № 826/23997/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Голденпак» до Державної податкової інспекції в Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача не ґрунтуються на нормах закону, оскільки діючим законодавством чітко встановлені правила та черговість надсилання тих, чи інших документів, що складаються контролюючим органом. При цьому посилаючись на статтю 86 Податкового кодексу України позивач наголосив на тому, що взагалі не отримував акту перевірки, тому позивач вважає, що відповідач не мав повноважень приймати податкові повідомлення-рішення без надання акту перевірки позивачу та позбавив цим його права на захист своїх інтересів, що передбачені чинним законодавством.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позов вважає необґрунтованим, а дії відповідача правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству, оскільки акт перевірки не вдалося вручити позивачу, відповідачем направлено його кур’єрською доставкою. Податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем у відповідності до вимог статті 86 Податкового кодексу України та були вручені позивачу.

Виходячи з положень частини 4 статті 122 КАС України, за згодою сторін судом ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні на підставі наявних доказів у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом відповідача від 17.06.2015 №1285 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Голденпак» (код 38727922) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 29.05.2012 по 31.12.2014» призначено проведення перевірки позивача тривалістю 20 робочих днів, починаючи із 30.06.2015.

Наказом відповідача від 27.07.2015 №1598 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Голденпак» продовжено строк проведення перевірки позивача на десять робочих днів, починаючи із 28.07.2015.

На підставі вище вказаних наказів, відповідачем у період із 30.06.2015 по 10.08.2015 проведено перевірку позивача, за результатами якої 17.08.2015 складено акт №387/26-59-22-09/38727922 про результати документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 29.05.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 29.05.2013 по 31.12.2014.

Вважаючи дії відповідача по передчасному прийняттю та направленню позивачу податкових повідомлень-рішень без вручення чи надіслання позивачу акта перевірки, ТОВ «Голденпак» звернулось з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів перевірок здійснюється відповідно до вимог статті 86 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 86.3 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду.

Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

При цьому, згідно приписів пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, за загальним правилом вказаної статті, податкове повідомлення-рішення приймається протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, однак у випадку надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки таке повідомлення рішення приймається у вказаний строк з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків).

Між тим, примірник акта перевірки, у разі якщо його не можливо вручити платнику податків у зв'язку з його відсутністю та відсутністю його законних представників за місцезнаходженням, такий примірник акта перевірки повинен бути направлений на адресу платника податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Як повідомив представник податкового органу, акт про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Голденпак» (код ЄДРПОУ 38727922) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 29.05.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 29.05.2013 по 31.12.2014 від 17.08.2015 №387/26-59-22-09/38727922 вручити особисто посадових особам ТОВ «Голденпак» не вдалося.

З метою вручення акту 17.08.2015 здійснено вихід на податкову адресу товариства, однак у зв’язку з відсутністю посадових осіб позивача за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 2-А, акт перевірки не було вручено, що засвідчено актом неможливості вручення акту перевірки від 17.08.2016 №513/26-59-22-09.

Проте, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження виїзду посадових осіб на адресу позивача та складання будь-яких документів за результатами вчинення таких дій, в тому числі, вказаного акту про неможливість вручення акту перевірки від 17.08.2015 №387/26-59-22-09/38727922.

Доказів надіслання акту перевірки позивачу засобами поштового зв’язку з рекомендованим повідомленням про вручення відповідач суду також не надав, що свідчить про недотримання відповідачем вимог статті 42 Податкового кодексу України.

Окрім того, відповідач посилається у запереченнях також на те, що конверт з актом направлено кур’єрською службою. Однак, кур’єр повернув поштове відправлення контролюючому органу, обґрунтовуючи тим, що посадові особи товариства не знаходяться в офісі. Відповідач зазначив, що факт повернення конверту засвідчено актом «Про повернення акту перевірки» від 02.09.2016 №565/26-59-22-09. На думку відповідача, дата повернення листа вважається датою вручення акту.

В той же час, в підтвердження наведених тверджень відповідач не надав суду жодних доказів, в тому числі доказів надіслання акту кур’єрською службою, накладної, акту «Про повернення акту перевірки» від 02.09.2016 №565/26-59-22-09.

У вказаній справі суд, на підставі аналізу правових норм та з’ясованих обставин, зробив висновок про наявність обґрунтованих підстав для зобов'язання ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві направити ТОВ «Голденпак» примірник акта перевірки із дотриманням вимог ПК України щодо такого направлення, та зобов’язав ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві направити ТОВ «Голденпак» примірник акту від 17.08.2015 №387/26-59-22-09/38727922 у порядку та спосіб, що передбачені ст.ст. 86, 58 Податкового кодексу України.

Що стосується позовних вимог в частині зобов’язання вчинити дії суд зазначає наступне.

Підстави для відкликання податкового повідомлення-рішення передбачені статтею 60 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 60.1 цієї статті визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Разом з тим, згідно частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судом враховуються положення статті 17 КАС України, згідно якої предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

Так, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

У цьому випадку права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки актів індивідуальної дії, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Так, оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що за результатами проведеної документальної перевірки позивача відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення, то саме дані рішення можуть бути предметом оскарження в суді. Відповідно вимоги про визнання протиправними дій відповідача не призведуть до захисту прав позивача. Однак, в межах даної справи таких вимог позивачем заявлено не було.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначені правові норми, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та беручи до уваги те, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування обставин, якими обґрунтовує позивач свої вимоги, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденпак» (код ЄДРПОУ 38727922) сплачений ним судовий збір у розмірі 1218,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур