Справа № 814/53/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/53/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2017 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 20.07.2016 року № 000079/03-40 в сумі 17000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у неї є ліцензія на продаж «пива», однак їй було невідомо, що на продаж «сидру» потрібна інша ліцензія.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року у задоволені адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ФОП ОСОБА_1 12.04.2017 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули та надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, про день, час та місце слухання справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

30.06.2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області була проведена фактична перевірка об'єкта торгівлі, за адресою м. Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду,15в, на якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 01.07.2016р., яким було встановлено факт здійснення реалізації 1-ї пляшки сидра «Somersby» за ціною 16,75 грн. (фіскальний чек 30.06.2016р., 15:48 год.) без наявності відповідної ліцензії на торгівлю такими алкогольними напоями.

В подальшому, на підставі вказаного вище акту фактичної перевірки уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято рішення №000079/03-40 від 20.07.2016 року про застосування ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на такий вид діяльності на підставі п.5 ст.17 Закону України №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням податкового органу, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, та відповідно, з правомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом - етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим .плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зі змінами і доповненнями.

Як слідує зі змісту положень ч.1 ст.16 вказаного Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону, серед іншого, покладено на Державну фіскальну службу України, оскільки дана норма кореспондує з положеннями ст.19-1 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р. (зі змінами і доповненнями).

Як слідує зі змісту положень цього Закону, податкові органи мають право на проведення перевірок, які можуть носити плановий або позаплановий характер, щодо контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавства, щодо патентування підприємницької діяльності, порядку проведення розрахунків за товари (послуги), здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового або безготівкового обігу, реалізації напоїв та тютюнових виробів.

Аналогічні положення містяться і в п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, відповідно до якого, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, згідно із приписами п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, «фактичною» вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Крім того, як видно з п.80.2 ст.80 ПК України, «фактична перевірка» може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, виробництва та обігу підакцизних товарів та отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Так, діюче законодавство передбачає, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи та вже зазначалося вище, 30.06.2016 року співробітниками ГУ ДФС у Миколаївській області, після здійснення контрольної розрахункової операції (т.б. придбання 1-ї пляшки алкогольного сидра «Somersby» за ціною 16,75 грн. (фіскальний чек 30.06.2016р.) без наявності відповідної ліцензії на торгівлю такими алкогольними напоями, було проведено фактичну перевірку належного позивачу - ФОП ОСОБА_1 господарської одиниці, розташованої за адресою: м. Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду,15в.

При цьому, слід зазначити, що як видно з матеріалів справи, перевіряючі були допущені позивачем до проведення даної фактичної перевірки, їм було надано для огляду усі необхідні документи (крім окремої ліцензії на реалізацію алкогольного сидру) на здійснення господарської діяльності, а сам Акт перевірки від 01.07.2016р. був підписаний приватним підприємцем без будь-яких зауважень.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, апеляційний суд вважає, що при проведенні спірної фактичної перевірки відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до приписів діючого на той час законодавства і жодних неправомірних дій не допустив, а позивач, в свою чергу, в ході проведення цієї перевірки та оформлення її матеріалів, фактично визнав свою вину у здійсненні реалізації алкогольного сидра без наявності (отримання) окремої ліцензії, тобто фактично у порушенні ним вимог Закону України №481/95-ВР.

При цьому, одночасно слід зазначити, що як вбачається з п.14.1.5 ПК України, «алкогольні напої» - це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5% об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно із УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5% об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях: 2103 90 30 00, 2106 90 згідно із УКТ ЗЕД.

Як встановлено матеріалами справи, сидр «Somersby» з місткістю спирту 4,7% відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2206, а пиво (на яке у позивача є відповідна ліцензія) - за кодом 2203.

Отже, за таких обставин, колегія суддів приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що «сидр» - є алкогольним напоєм в розумінні Податкового Кодексу України, на продаж якого необхідно мати відповідну ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. При чому, «сидр» ні яким чином не відноситься до «пива», оскільки пиво і сидр віднесені до різних товарних груп та мають різні коди.

Відповідно до приписів ч.4 ст.17 Закону №481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених ч.2 цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

А як видно зі змісту вимог п.5 цієї ж статті 17, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Також, при ухваленні остаточного рішення по даній справі, колегія суддів звертає увагу позивача на зміст положень ст.ст.61,68 Конституції України, згідно з якими, юридична відповідальність особи має виключно індивідуальний характер і незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вище вказані обставини, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції, в даному випадку, дійшов обґрунтованого висновку про правомірність оскаржуваного рішення відповідача та відповідно, необґрунтованість позовних вимог.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко