Справа № 815/735/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/735/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання внести запис до трудової книжки та стягнення заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність щодо затримки виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, а саме: не видання наказу про допущення до виконання обов`язків старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; невнесення до трудової книжки відповідного запису про недійсність попереднього запису про звільнення та поновлення на посаді; фактичний недопуск до роботи; ненарахування та невиплати заробітної плати;
- визнати протиправною бездіяльність щодо невинесення наказу про звільнення з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;
- зобов`язати внести до трудової книжки запис про недійсність попереднього запису №22 про звільнення зі служби в поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.06.2016 року №508 о/с, видати наказ про звільнення з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ;
У судове засідання, призначене на 29 травня 2017 року позивач не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. У своїй заяві про відкликання позовних вимог просив розглянути справу за його відсутності у порядку письмового провадження.
Представник відповідача у зв`язку із неявкою позивача, від якого надійшло клопотання про розгляду справи за його відсутності, не заперечував щодо розгляду справи у порядку письмового провадження.
В письмових запереченнях, які надійшли через канцелярію суду 20.03.2017 року відповідач позов не визнає, вважає його необґрунтованим, з огляду на те, що позивач виконавчий лист в частині негайного поновлення на посаді до виконавчої служби не подавав та лише 04 листопада 2016 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області. На звернення позивача йому повідомлено, що посада, яку він обіймав до звільнення з поліції скорочена та з метою виконання рішення суду запропоновано прибути до Головного управління Національної поліції в Одеській області для визначення посади для проходження служби у відповідності до нового штату Головного управління. Однак, як вказує відповідач, позивач з посадою не визначився та з 15 листопада 2016 року прийнятий на службу в Національній гвардії України.
За таких обставин, відповідач вважає, що оскільки затримка виконання судового рішення спричинена незалежними від відповідача причинами, у тому числі діями та бездіяльністю позивача, вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі є безпідставною, отже підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи викладене, суд ухвалив рішення розглянути справу в порядку письмового провадження 01 червня 2017 року за наявними у ній письмовими доказами та запереченнями.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.
Так, судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 червня 2016 року №508 о/с звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_1 старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Підставою звільнення став висновок атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
Позивач із своїм звільненням зі служби в поліції не погодився та оскаржив наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 червня 2016 року №508 о/с до суду (адміністративна справа № 815/1872/16).
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року залишено без змін (а.с. 25-28).
Рішення суду по адміністративній справі № 815/1872/16 набрало законної сили 25 жовтня 2016 року.

11 жовтня 2016 року Одеським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист по справі № 815/1872/16 про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового утримання за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2016 року по 09.08.2016 року у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5625,00 грн., оскільки рішення суду у цій частині допущено до негайного виконання.

Проте, рішення суду по справі № 815/1872/16 в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області виконано не було.

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області з листом, у якому просив виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі №815/1872/16 та допустити його до несення служби (а.с. 29).

На вказане звернення позивачу надано відповідь т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області листом від 01 грудня 2016 року №9/0-2281, згідно якої повідомлено, що посада, яку позивач обіймав до звільнення з поліції скорочена та з метою виконання рішення суду запропоновано прибути до Головного управління Національної поліції в Одеській області для визначення посади для проходження служби у відповідності до нового штату Головного управління (а.с. 30).

24 листопада 2016 року позивач повторно звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з листом, у якому повідомив, що з 15 листопада 2016 року наказом №180 о/с по ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України його зараховано до складу зазначеної частини та призначено на посаду оперативного чергового чергової служби. У зв`язку з викладеним позивач просив виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі № 815/1872/16 та за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2016 року по 15 листопада 2016 року виплатити йому середній заробіток та у зв`язку з прийняттям на службу в Національну гвардію просив звільнити його з 15 листопада 2016 року (а.с. 31).

Листом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09 грудня 2016 року №9/0-2386 позивачу надано відповідь, у якій зазначено, що у зв`язку з працевлаштуванням позивача до іншого державного органу, виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду є неможливим. Для виконання рішення суду позивачу вказано надати документи на підтвердження припинення трудових відносин з ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 32).

15 грудня 2016 року позивач вкотре звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з проханням виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі № 815/1872/16, виплатити за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2016 року по 15 листопада 2016 року середній заробіток та, у зв`язку з прийняттям на службу в інший орган - Національну гвардію України, звільнити з 15 листопада 2016 року (а.с. 33).

22 грудня 2016 року позивачу надано відповідь №9/0-2386, 0-2386/2, у якій зазначено, що для виконання рішення суду йому необхідно надати документи на підтвердження припинення трудових відносин з ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 34).

У той же день, тобто 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 подав до Головного управління Національної поліції в Одеській області заяву про долучення копії наказу про проходження служби в Національній гвардії України, у якій також наполягав на виконанні постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі №815/1872/16, виплаті йому за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2016 року по 15 листопада 2016 року середнього заробітку та, у зв`язку з прийняттям на службу в Національну гвардію України, звільнити з 15 листопада 2016 року (а.с. 35).

За результатами розгляду вказаної заяви, 27 грудня 2017 року позивачу надано відповідь за №9/0-2539, у якій вказано, що у зв`язку з працевлаштуванням позивача до іншого державного органу, виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду є неможливим. Для виконання рішення суду позивачу необхідно надати документи на підтвердження припинення трудових відносин з ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 36).

Однак, позивач вважає, що відповідачем протиправно допущено затримку виконання рішення суду про поновлення його на роботі, що стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

29 травня 2017 року через канцелярію суду позивач подав заяву про відкликання частини позовних вимог по даній справі. Так, позивач відкликав позовні вимоги, у яких просив визнати протиправною бездіяльність щодо затримки виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, а саме: невидання наказу про допущення до виконання обов`язків старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; невнесення до трудової книжки відповідного запису про недійсність попереднього запису про звільнення та поновлення на посаді; фактичний недопуск до роботи; ненарахування та невиплати заробітної плати; визнати протиправною бездіяльність щодо невинесення наказу про звільнення з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; зобов`язати внести до трудової книжки запис про недійсність попереднього запису №22 про звільнення зі служби в поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.06.2016 року №508 о/с, видати наказ про звільнення з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

Скориставшись своїми правами, відповідно до ст.ст. 49, 51, 59 КАС України, позивач звернувся до суду з клопотанням про відкликання частини позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача, суд вважає, що відкликання позовної заяви в частині позовних вимог не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси. За таких обставин, заява позивача підлягає задоволенню, а даний позов в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо затримки виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, а саме: невидання наказу про допущення до виконання обов`язків старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; невнесення до трудової книжки відповідного запису про недійсність попереднього запису про звільнення та поновлення на посаді; фактичний недопуск до роботи; ненарахування та невиплати заробітної плати; визнання протиправною бездіяльності щодо невинесення наказу про звільнення з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; зобов`язання внести до трудової книжки запис про недійсність попереднього запису №22 про звільнення зі служби в поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.06.2016 року №508 о/с, видати наказ про звільнення з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ - залишенню без розгляду.

Що стосується позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати в сумі 18482,34 грн., позивач вказані вимоги підтримав та просив задовольнити, оскільки вважає, що відповідачем протиправно допущено затримку виконання рішення суду про поновлення його на роботі, у зв`язку із чим середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді підлягає стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно частин 1, 7 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності з приписами частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України передбачена оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника. Так, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку - пред`явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому, пунктом 3 частини 1 статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною 4 статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

У постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року (справа № 21-63а15), суд вказав, що правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зокрема, зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 18 листопада 2016 року №240, ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу частини та всі види забезпечення та відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 15 листопада 2016 року №180 о/с прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду оперативного чергового чергової служби з 18 листопада 2016 року (а.с. 16).

Також судом встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року по справі №815/1872/16 встановлено спосіб і порядок виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді наступним шляхом: зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Одеській області прийняти наказ про поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16.06.2016 року та вирішити питання про звільнення його з посади з 15.11.2016 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки рішення суду про поновлення позивача на роботі не було фактично виконано відповідачем до 15 листопада 2016 року, то відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України він має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до Головного управління Національної поліції в Одеській області з проханням виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі №815/1872/16, виплатити за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2016 року по 15 листопада 2016 року середній заробіток та, у зв`язку з прийняттям на службу в Національну гвардію України, звільнити зі служби в поліції з 15 листопада 2016 року.

Однак, відповідач належним чином не відреагував на вказані звернення позивача.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям позивача на службу в Національну гвардію України наказом від 15 листопада 2016 року №180 о/с, стягненню з Головного управління Національної поліції в Одеській області підлягає середній заробіток при затримці виконання рішення про поновлення позивача на посаді за період вимушеного прогулу з 09.08.2016 року по 14.11.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Закону України Про Національну поліцію, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України в постанові від 14.01.2014 року по справі № 21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до п. 6 розд. ІІІ вказаного Порядку, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Порядок не містить правил розрахунку середньоденного грошового забезпечення у разі поновлення на посаді, але містить положення щодо розрахунку середньоденного грошового забезпечення у разі виплати грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, яка проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення (абз. 8 п. 8 розд. ІІІ Порядку).

Суд вважає необхідним застосувати аналогію закону та визначити таким чином одноденний розмір грошового забезпечення позивача, оскільки саме цей Порядок є спеціальним щодо розрахунку грошового забезпечення поліцейських.

Згідно довідки про доходи, виданої за підписом т.в.о. начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Одеській області (а.с. 64), сума нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2016 року складає 5 625, 00 грн., за травень 2016 року 5 625, 00 грн.

Усього за останні 2 календарні місяці роботи до звільнення 11 250, 00 грн.

Кількість відпрацьованих днів у квітні 2016 року 30, у травні 2016 року 31. Усього 61 день.

Отже, середньоденний заробіток (середньоденне грошове забезпечення) позивача складає 184, 43 грн. (11250/61).

Кількість днів вимушеного прогулу за період з 09.08.2016 року по 14.11.2016 року складає 97 календарних днів.

Таким чином грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на посаді складає 17 889, 71 грн. (184,43х97), який суд вважає необхідним стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх часткового задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 49, 51, 69, 70-72, 86, 94, 122, 128, 155, 158-163, 167, 254-257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо затримки виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, а саме: невидання наказу про допущення до виконання обов`язків старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; невнесення до трудової книжки відповідного запису про недійсність попереднього запису про звільнення та поновлення на посаді; фактичний недопуск до роботи; ненарахування та невиплати заробітної плати; визнання протиправною бездіяльності щодо невинесення наказу про звільнення з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; зобов`язання внести до трудової книжки запис про недійсність попереднього запису №22 про звільнення зі служби в поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.06.2016 року №508 о/с, видати наказ про звільнення з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 14.11.2016 року на підставі пп. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в частині стягнення заробітної плати у сумі 18 482,34 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 09.08.2016 року по 14.11.2016 року) при затримці виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 17 889, 71 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 71 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук