Справа № 404/7177/16-а (2-а/404/105/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 рокусправа № 404/7177/16-а (2-а/404/105/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 березня 2017 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов'язання здійснити порахунок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 08.11.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просить зобов'язати відповідача починаючи з 01.09.2016 року здійснити перерахунок його пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до приписів п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262-XII), у розмірі визначеному для осіб звільнених зі служби в поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII).

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.03.2017 року позовні вимоги задоволено, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального та матеріального права суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 31.08.2016 року наказом № 203 о/с слідчий Слідчого управління ГУ НП в Кіровоградській області підполковник ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції з 31.08.2016 року за п.2 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII (через хворобу) з вислугою 25 років 07 місяців 20 днів (а.с.31).

Починаючи з 01.09.2016 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначено позивачу пенсію за вислугу років за п. «а» ст. 13 Закону № 2262-XII в розмірі 65 % відповідних сум грошового забезпечення, з яких 50 % за вислугу 20 років та 15% за вислугу понад 20 років, тобто 3% за кожний рік вислуги.

Не погодившись з зазначеним розрахунком ОСОБА_2 звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугою років з урахуванням звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, тобто в підвищеному розмірі.

Листом №910/0302-19 від 19.10.2016 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області повідомлено позивача про відсутність підстав для здійснення відповідного перерахунку з посиланням на те, що наявні в нього військово-лікарські документи не містять інформації про непридатність його до служби в поліції, як це передбачено вимогами ст. 77 Закону №580-VIII, не погодившись з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приписами ст.1 Закону № 2262-XII визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Положеннями п. «а» ст. 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII - 55 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 1 ст. 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, ст. 77 Закону №580-VIII встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Із матеріалів справи вбачається, що за результатами проходження позивачем медичного огляду, ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області видано свідоцтво про хворобу №305 від 31.08.2016 року зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, а також зазначено, що наявні у позивача захворювання пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.12).

Приписами пп. 1.1.2 п.1.1, п. 1.3, п.1.116, п.1.117 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 85 від 06.02.2001 року встановлено, що медичний огляд проводиться з метою визначення придатності за станом здоров'я, а для окремих видів службової діяльності, і за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ осіб рядового й начальницького складу з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Медичний огляд осіб визначених в п. 1.2 Положення, здійснюється ВЛК з обов'язковим обстеженням лікарями-спеціалістами. На підставі актів медичного огляду або історії хвороби складаються довідки чи свідоцтва про хворобу. Свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідне Положення на час призначення позивачу пенсії та на даний час є чинним, з прийняттям Закону № 580-VIII змін не зазнало, що спростовує доводи відповідача про невідповідність виданого позивачу ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області свідоцтва про хворобу №305 від 31.08.2016 року через відсутність прямих посилань на його непридатність для роботи саме в поліції, оскільки право особи на пенсійне забезпечення не може бути порушено внаслідок не внесення державою змін до підзаконних нормативних актів.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вищезазначене свідоцтво є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, це є підставою для задоволення позовних вимог та зобов'язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок призначеної йому за п. «а» ст. 13 Закону № 2262-XII пенсії за вислугу років в підвищеному розмірі з урахуванням звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності. 01.06.2017

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай