Справа № 822/1259/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1259/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

30 травня 2017 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіСалюка П.І.
при секретарі Дубіній Н.Ю.
за участі:представника позивача, позивача, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області , атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області , атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Хмельницької області оформлене протоколом ОП №15.00002444.0017336 від 02 лютого 2016 року про те, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області №12 о/с від 11 лютого 2016 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" старшого сержанта поліції ОСОБА_3, поліцейського роти дорожньо-патрульної служби ГУНП в Хмельницькій області з 11 лютого 2016 року;

поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби ГУНП в Хмельницькій області з 11 лютого 2016 року, або на рівноцінній посаді в органах поліції відповідно до штатно-посадового розпису;

зобов'язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 11 лютого 2016 року по 11 лютого 2017 року за встановленими нормами згідно штатного розпису.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві заявлене клопотання, в якому він просить суд поновити строк для звернення до суду з зазначеним позовом, а причини з яких його пропущено визнати поважними.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що копію оскарженого наказу під час його звільнення зі служби в поліції в лютому 2016 року йому надано не було, як не було надано і копії атестаційного листа та протоколу атестаційного комісії №6 ГУНП в Хмельницькій області від 02 лютого 2016 року з посиланням на відсутність таких документів у відділі кадрового забезпечення ГУНП в Хмельницькій області. Вказує, що неодноразові усні звернення до працівників вказаного відділу з метою одержання вказаних документів позитивного результату не принесли, а тому дізнавшись від своїх колег про те, що вказані протоколи до відділу кадрового забезпечення вже надійшли, тому був змушений звертатись до відповідача з відповідною письмовою заявою від 05 квітня 2017 року.

Зазначає, що лише 24 квітня 2017 року отримав копію витягу з наказу № 12 о/с від 11 лютого 2016 року, про звільнення, копію протоколу засідання атестаційної комісії №6 від 02 лютого 2016 року.

На думку позивача, оскільки в день звільнення йому не було вручено копію наказу про звільнення, копію атестаційного листа та копію протоколу атестаційної комісії, тому причину пропуску місячного строку звернення до суду з даним позовом вважає поважною.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлене клопотання та просили його задоволити.

Представник Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав після закінчення встановленого законом строку.

Представник Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття не повідомив, письмових заперечень щодо позовних вимог не надіслав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи позивача та його представника, врахувавши заперечення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що клопотання позивача слід залишити без задоволення, а позовну заяву - без розгляду з таких підстав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд встановив, що після звільнення позивач ознайомився з наказом про звільнення та отримав трудову книжку копію якої позивач долучив до матеріалів справи.

Відповідно до колонки №3 "Відомості про прийом на роботу" та колонки №4 "На підставі чого внесено запис" трудової книжки позивача серії АВ №846298 зазначено, що "Звільнений зі служби в Національній поліції. Н-з ГУНП №12 о/с від 11.02.2016 р.".

Факт отримання позивачем трудової книжки одразу після звільнення, в судовому засіданні також підтвердив позивач, який пояснив, що 16 - 17 лютого 2016 року його викликав начальник, від якого він і отримав трудову книжку зі змісту якої йому було достеменно відомо про його звільнення, та в цей же день здав службовий жетон і посвідчення.

Щодо оскарженого позивачем рішення атестаційної комісії, суд встановив, що відповідно до атестаційного листа складеного за результатами атестування, про рішення атестаційної комісії ГУНП №6 позивачу стало відомо 05 лютого 2016 року, про що свідчить його підпис в розділі 4 вказаного атестаційного листа про ознайомлення.

Суд також критично оцінює твердження позивача про те, що до суду з позовом про визнання незаконним рішення атестаційної комісії та наказу про своє звільнення позивач міг звернутись лише в травні 2017 року після отримання копій витягу з наказу про звільнення та протоколу засідання атестаційної комісії, оскільки позивач знав про своє звільнення, що сам не заперечує, а відсутність вказаних позивачем документів, на думку суду не є беззаперечною перешкодою для вчасного звернення до суду з цим позовом.

Крім цього, слід зауважити, що позивач знаючи про своє звільнення зі служби не звертався до відповідачів одразу після звільнення з заявами про отримання копій витягу з наказу про звільнення та протоколу засідання атестаційної комісії, а звернувся до відповідача з такою заявою більше як через рік після звільнення 05 квітня 2017 року.

Вказані обставини на думку суду свідчать про те, що позивач у період з 16 - 17 лютого 2016 року мав можливість звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки як зазначив позивач з вказаного періоду вже не займався трудовою діяльністю втім знаючи про своє звільнення не виявляв бажання оскаржити його в судовому порядку.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

У рішенні від 13 вересня 2006 року по справі № 6-26370кс04 та постанові від 30 вересня 2015 року по справі 21-2231а15 Верховний суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

Слід зазначити, що у випадку якщо позивач вважав рішення атестаційної комісії та наказ про звільнення через службову невідповідність незаконним та протиправним, він мав звернутись за захистом своїх прав протягом місяця, з моменту коли йому про це стало відомо, тобто до 05 березня 2016 року (протягом місяця з моменту ознайомлення з рішенням атестаційної комісії) та до 11 березня 2016 року (протягом місяця з моменту його звільнення згідно наказу).

В той же час, як свідчить адміністративний позов, позивач звернувся до суду лише 04 травня 2017 року тобто більше як через рік після ознайомлення з рішенням атестаційної комісії та видання наказу про його звільнення зі служби, що в свою чергу значно перевищує визначений КАС України, місячний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Позивач знав про порушення своїх прав, однак не звернувся до суду з дотриманням строку звернення, встановленого КАС України, та не надав жодних доказів поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, а тому не підлягає задоволенню у зв'язку із чим адміністративний позов ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 99, 100, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду .

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 31 травня 2017 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк