Справа № 816/596/17
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м.ПолтаваСправа № 816/596/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик Н.І.,

представника позивача - Крамаренко О.П.,

представників відповідача - Данільченко О.О., Ягодяк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Альфа ХТ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2017 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі також - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Альфа ХТ" (надалі також - відповідач, ПП "Альфа ХТ") про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 15408 грн 34 коп. та пені в сумі 36 грн 96 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачем не виконано вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо забезпечення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. У зв'язку з цим відповідач з урахуванням добровільної сплати адміністративно - господарських санкцій за липень - серпень 2016 року в розмірі 3 081 грн. 66 коп., зобов'язаний сплатити суму адміністративно - господарських санкцій за усі інші місяці в розмірі 15 408 грн. 34 коп. Оскільки відповідачем вказані санкції в добровільному порядку до Державного бюджету України не перераховано, вони підлягають стягненню в судовому порядку разом із нарахованою за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій сумою пені в розмірі 36 грн. 96 коп.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували.

У запереченнях відповідача зазначено, що у період з січня 2016 року по квітень 2016 року на підприємстві працювало 2 (дві) особи, у період з травня 2016 року по червень 2016 року кількість працюючих дорівнювала 3 (трьом) особам, у зв`язку з чим обов`язку щодо забезпечення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у цей період у відповідача не було. У період з липня 2016 року по грудень 2016 року з урахуванням кількості працюючих, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів складав одне робоче місце. З метою виконання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідачем прийнята на роботу ОСОБА_4 - інвалід третьої групи, яка у 2016 році працювала з вересня по грудень. Відповідачем зазначено, що через незабезпечення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у липні 2016 року та серпні 2016 року, ним добровільно сплачена сума адміністративно - господарських санкцій в розмірі 3 081 грн. 66 коп. Таким чином, на думку відповідача, він не має обов`язку сплачувати нараховані позивачем адміністративно - господарські санкції та пеню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875 (далі - Закон № 875), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 2 статті 19 вищезазначеного Закону регламентовано, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Судом встановлено, що 25.01.2017 року відповідачем подано до Полтавського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві в цей період (2016 рік) становила 20 осіб /а.с. 5/. До звіту доданий список працюючих інвалідів, у якому зазначені відомості про працюючого на підприємстві інваліда третьої групи - ОСОБА_5, яка відпрацювала три повних місяця на ПП "Альфа ХТ" /а. с. 5 - зворотній бік/.

Частиною 3 статті 18 Закону № 875 регламентовано, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 "Про затвердження форм звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та порядку її подання", формою звітності роботодавців про наявність вакантних місць, в тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, є форма № 3-ПН, яка, подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії.

З огляду на вищезазначене, звіт за формою 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство для працевлаштування.

Судом встановлено, що на Приватному підприємстві "Альфа ХТ" у період з січня 2016 року по квітень 2016 року працювало 2 особи, а у період з травня 2016 року по червень 2016 року кількість працюючих становила 3 особи.

Враховуючи те, що норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості одного робочого місця вираховується, коли на підприємстві працює від 8 до 25 осіб, то у період з січня 2016 року по червень 2016 року - у відповідача не виникало обов`язку щодо працевлаштування інвалідів.

З липня 2016 року фактична кількість працюючих складала 25 осіб, у серпні 2016 кількість працюючих дорівнювала 34 особам, у вересні 2016 року - 39 осіб, у жовтні 2016 року - 38 осіб, у листопаді 2016 року - 36 осіб, у грудні 2016 року - 34 осіб /а.с. 31/.

Враховуючи фактичну кількість працюючих на ПП "Альфа ХТ" у період з липня 2016 року по грудень 2016 року, відповідно до вимог частини 1 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", відповідач повинен був забезпечити виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості одного робочого місця.

Відповідно до наказу № 42- від 26.08.2016 року на роботу у Приватне підприємство "Альфа ХТ" прийнята ОСОБА_5 на посаду укладальника - пакувальника трикотажних панчішно-шкарпеткових виробів /а.с. 19/, якій, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0187435, встановлена третя група інвалідності з 27.04.2015 року по квітень 2017 року /а.с. 26/. Припинення трудового договору з ОСОБА_5 відбулось згідно з наказом № 20- від 27.12.2016 року /а.с. 20/.

Як вбачається з матеріалів справи, інвалід третьої групи ОСОБА_5 працювала у ПП "Альфа ХТ" з вересня 2016 року по грудень 2016 року. Зважаючи на викладене, відповідачем в повній мірі виконаний обов`язок щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості одного робочого місця у зазначений період.

Оскільки у період з липня по серпень 2016 року у ПП "Альфа ХТ" інваліди не були працевлаштовані, звітів за формою № 3-ПН про наявність вакансій для інвалідів державній службі зайнятості не було відповідачем подано, ПП "Альфа ХТ" добровільно сплатило передбачені статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" адміністративно-господарські санкції в сумі 3 081 грн. 66 коп. /а.с. 15/. Факт сплати таких адміністративно-господарські санкції в сумі 3 081 грн. 66 коп. позивачем підтверджується також.

Статтею 19 Закону №875-ХІІ передбачено, що керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій суд виходить із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій, при цьому враховує, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.

Проте позивач, посилаючись на порушення з боку відповідача норм законодавства про працевлаштування осіб з інвалідністю, не врахував, що обов`язок працевлаштування інвалідів у відповідача виник у липні 2016 року, коли фактична кількість його працюючих склала 25 осіб. Позивачем не враховано й те що, на підприємстві у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року працював один інвалід, а за липень 2016 року та серпень 2016 року, коли працевлаштування інваліда не було забезпечено, відповідач добровільно сплатив адміністративно-господарські санкції в сумі 3 081 грн. 66 коп.

З огляду на викладене, застосування до нього адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць у період з січня 2016 року по червень 2016 року та у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 червня 2017 року.

Суддя І.С. Шевяков