Справа № 751/2134/17
Суддя: Цибенко І. В.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/2134/17
Провадження №2-а/751/182/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Цибенко І.В.,

при секретарі Грищенко Н.С.,

представника відповідача Полтєва Є.О.

представника третьої особи Лотоцького А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа- ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України і просить визнати неправомірним рішення відповідача щодо відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби ; скасувати рішення Міністерства оборони України від 31 березня 2017 року № 31 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги , у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності ; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду відповідачем та зобов`язати відповідача протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили подати звіт про його виконання.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 31 березня 1983 року по 05 серпня 1985 року, в тому числі в період з 09 серпня 1983 року по 05 серпня 1985 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан; являється учасником бойових дій, інвалідом війни. Пояснює, що під час проходження військової служби на території республіки Афганістан та у 1984 році отримав мінно-вибухові множинні осколкові поранення, травму ока, ЗЧМТ контузію, внаслідок чого йому було встановлено ІІІ групу інвалідності. Позивач стверджує, що має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Зазначає, що звертався до відповідача з приводу виплати йому даної допомоги. Однак, його документи були повернуті відповідно до витягу з протоколу від 12.08.2016 на доопрацювання. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016, залишеної ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017, визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення його заяви про виплату йому одноразової грошової допомоги. Після повторного розгляду його заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги Міністерство оборони України прийняло рішення від 31.03.2017 року про відмову йому у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії , оскільки ним нібито не надано документ, що свідчить про обставини поранення. Вважає, що всі необхідні документи ним було подано, а дії відповідача щодо не нарахування одноразової грошової допомоги -незаконними.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказавши що позивачем не надано документи, що свідчать про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального або адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Представник третьої особи Чернігівського обласного військового комісаріату в судовому засіданні, вказавши, що з порушеного позивачем питання, з боку Чернігівського обласного військового комісаріату були дотримані вимоги законодавства.

Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах, оскільки відсутні докази, що підтверджують поважність неявки в судове засідання представника відповідача Міністерства оборони України .

Відповідно до ч. 1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016 у справі 751/9348/16-а позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано неправомірними дії Міністерства оборони України та зобов`язано відповідача вчинити певні дії.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016 залишено без змін.

Вказаними рішеннями, відносно позивача були встановлені обставини того, що ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 31 березня 1983 року по 05 серпня 1985 року, в тому числі в період з 09 серпня 1983 року по 05 серпня 1985 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан в складі в/ч пп НОМЕР_1 .

04 березня 2003 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1945/ж від 01.11.2013 року описані рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які могли бути спричинені під час проходження строкової служби під час виконання бойових дій в 1984 році (а.с. 15).

Відповідно до витягу з протоколу № 2661 від 01 листопада 2013 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв ОСОБА_1 : «мінно-вибухове множинне осколкове поранення спини, правої ягодиці, травма спини, травма ока, ЗЧМТ, контузія підтверджено актом судово медичного обстеження № 1945/ж від 01.11.2013 р. Київського міського бюро СМЕ, медичними висновками лікувальних закладів і військово-обліковими документами, - поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» (а.с.16).

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 004070 від 01 липня 2016 року ОСОБА_1 вперше встановлена III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Відповідно до Довідок до актів огляду МСЕК серії АВА № 012489 від 01.07.2015 року та серії АВА № 025960 від 10.06.2016 року ОСОБА_1 повторно встановлена III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 17).

30 червня 2016 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інваліда ІІІ групи серії НОМЕР_3 .

Вищезазначеною постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016, яка була залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017, було визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, скасовано Протокол засідання комісії про повернення документів ОСОБА_1 та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами.

На виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016, Міністерство оборони України розглянуло питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Як вбачається із протоколу №31 від 31.03.2017 комісія прийшла до висновку про відмову у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 , оскільки заявником не подано документів про обставини поранення ( а.с. 23).

Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців»).

Згідно з п. 4 ч.2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-2 Закону у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи одноразова грошова допомога виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Доводи Міністерства оборони України про те, що позивачем не надано документ,що свідчить про обставини поранення, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВА № 004070 від 01 липня 2016 року ОСОБА_1 вперше призначено інвалідність ІІІ групи, дата огляду 01 липня 2016 року, причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії ( а.с. 17).

Відповідно до п. 21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п.21.8 Положення № 402).

Таким чином, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання так пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Крім того, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 01.11.2013 №1945/ж містить інформацію, що при судово-медичному обстеженні у позивача було виявлено рубці, які є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які могли бути спричинені під час проходження строкової служби під час виконання бойових дій в 1984 році.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду III групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, а тому позовні вимоги в частині визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства оборони України від 31.10.2017 №31, зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, яке реалізується виключно під час прийняття постанови по суті.

В даному випадку, суд не вбачає підстав для застосування спеціального контролю за виконанням судового рішення та необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 11, 69-71, 86, 99, 158-163, 254 КАС України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 31.03.2017 року №31 в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії у розмірі 150 кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Цибенко