Справа № 814/2856/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2017 р. Справа № 814/2856/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Біоносенка В.В., суддів: Гордієнко Т.О. та Князєва В.С., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Радсад",
доВідділу агропромислового розвитку Миколаївської районної державної адміністрації, Управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області, Державної казначейської служби України,
треті особиМіністерство аграрної політики та продовольства України,
простягнення коштів в сумі 1487200,00 грн.,
В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Радсад" до Відділу агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації, Управління державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області та Державної казанчейської служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерства аграрної політики та продовольства України, про стягнення з Державного бюджету України в особі Відділу агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації Миколаївської області через Управління державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області на користь Публічного акціонерного товариства "Радсад" кошти в сумі 1 487 200, 00 грн. за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними".

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що основним видом його діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), вирощування винограду (код КВЕД 01.21) та ін., у зв'язку із чим публічне акціонерне товариство "Радсад" має право на отримання бюджетних коштів для компенсації здійснених витрат у виноградарстві та садівництві, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 587 від 15.07.2005 р. Позивачем отримано лише частину заборгованості за бюджетними коштами на суму 410 400 грн., у зв'язку із чим на теперішній час заборгованість складає 1 487 200, 00 грн., яка позивачу не перехована, у зв'язку із чим позивач звернувся за судовим захистом.

Від Відділу агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації Миколаївської області до канцелярії суду надішли заперечення, відповідно до яких перед ПАТ "Радсад" склалася заборгованість за кодом програмної класифікації видатків 2801350 «Закладання і нагляд за молодими садами, виноградниками та ягідниками» на суму 1 329 000 грн. При цьому часткову оплату кредиторської заборгованості перед позивачем в сумі 410 400 грн. було здійснено Відділом агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації відповідно до наказу Мінагрополітики від 29.07.2014 р. № 277, оскільки на рахунок Відділу агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації від Міністерства аграрної політики та продовольства України надійшли кошти в означеній сумі, що дозволило здійснити виплату. Втім, при наявній заборгованості в розмірі 1 487 200 грн. перед позивачем, Мінагрополітики не було здійснено компенсацію у відповідності до його наказу № 772 від 27.12.2013 р., у зв'язку із чим Відділом агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації не порушено прав та інтересів позивача, так як останнє є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

Від представника Управління Державної казначейської служби України в Миколаївському районі Миколаївської області до канцелярії суду надійшли заперечення, згідно яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, пославшись на те, що вимоги про зобов'язання органу казначейської служби здійснити виплату заборгованості не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки останнє не наділено такими повноваженнями. Так, головним розпорядником коштів за КПК 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладання молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» є Міністерство аграрної політики та продовольства України. Крім того, наповнення єдиного казначейського рахунку не залежить від органу казначейської служби, а відповідні стягнення з нього здійснюються за умови встановлених бюджетних призначень та бюджетних асигнувань. При цьому, Управління Державної казначейської служби України в Миколаївському районі Миколаївської області підтверджує наявність кредиторської заборгованості перед ПАТ "Радсад" по КПКВК 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладання молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» в сумі 1 487 200 грн., але Державним бюджетом України на 2015 р. за КПК 2801350 бюджетні призначенні взагалі не встановлені. Отже, питання про погашення кредиторської заборгованості належить до компетенції Міністерства аграрної політики та продовольства України, яке як головний розпорядник бюджетних коштів зобов'язано ініціювати затвердження бюджетних призначень для погашення кредиторської заборгованості минулих років у поточному році.

Представник Державної казанчейської служби України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, позов не заперечив, заяв та клопотань до суду не надходило.

Представник Міністерства аграрної політики та продовольства України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, позов не заперечив, заяв та клопотань до суду не надходило.

Представником позивача та представником Управління Державної казначейської служби України в Миколаївському районі Миколаївської області до канцелярії суду надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Радсад" зареєстровано та здійснює діяльність з 04.04.2000 р. Основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), вирощування винограду (код КВЕД 01.21).

Згідно Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 587 від 15.07.2005 р., підприємство має право на отримання бюджетних коштів для компенсації здійснених витрат у виноградарстві та садівництві.

У 2012 р. товариство здійснило капітальні витрати на закладення молодих насаджень винограду на загальну суму 1 329 000 грн., та у 2013р. здійснило капітальні витрати на загальну суму 568 600 грн.

Згідно протоколів обстеження фактичних витрат по створенню багаторічних насаджень по ПАТ "Радсад" Відділом агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації направлено пакет документів до відділу розвитку виноградарства, садівництва та хмелярства Міністерства аграрної політики України про вартість обсягу фактично виконаних робіт в межах нормативних витрат по створенню багаторічних насаджень (виноградники) за 2012 рік на суму 1 329 000 грн., з них сплачено 410 400 грн. Залишок заборгованості за 2012 рік складає 918 600 грн.

Вартість обсягу фактично виконаних робіт в межах нормативних витрат за 2013 рік склав в сумі 568 600 грн. Пакет документів на відшкодування обсягу виконаних робіт виходячи з нормативу витрат за 2013 рік направлено до відділу розвитку виноградарства, садівництва та хмелярства Міністерства аграрної політики України.

В звязку з тим, що Міністерством аграрної політики України надано наказ №722 "Про Розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладання молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" 27 грудня 2013 року на погашення заборгованості за 2012 рік в сумі 918 600 грн. та на відшкодування витрат за 2013 рік в сумі 568 600 грн., Управлінням державної казначейської служби України у Миколаївському районі на виконання ст. 57 Бюджетного кодексу України, в звязку із закінченням бюджетного року, повернуто пакет документів на виплату компенсації за 2012-2013 роки, що призвело до не включення до реєстру на відшкодування обсягу виконаних робіт виходячи з нормативу витрат за 2013 рік. Отже, заборгованість станом на 01.01.2014 року склала 1 487 200 грн.

На протязі 2014 року програма 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладання молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" не діяла.

Сплачено витрат у 2014 році за 2012-2013 роки 410 400 грн.

Залишок заборгованості станом на 01.10.2016 року складає 1 487 200 грн. за понесені витрати по догляду за виноградниками за 2012 -2013 роки.

З огляду на те, що до цього часу заборгованість погашена не була, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 587 від 15 липня 2005 року затверджено Порядок справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, який визначає механізм справляння збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в розмірах, встановлених Податковим кодексом України, та використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними".

Відповідно до пункту 3 вищевказаного Порядку головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінагрополітики.

В силу пункту 5 Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства бюджетні кошти надаються суб'єктам господарювання, які займаються виноградарством, садівництвом і хмелярством, незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності для компенсації здійснених у поточному бюджетному році витрат (без урахування сум ПДВ) за напрямами та в порядку, передбаченими порядком справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства.

Бюджетні кошти спрямовуються також на погашення бюджетної кредиторської заборгованості, зареєстрованої в органах Казначейства. За нормами статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути, зокрема міністерства.

Відповідний головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Абзацом другим частини другої статті 57 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні зобов'язання за бюджетними програмами спеціального фонду державного бюджету, не передбаченими проектом закону про Державний бюджет України на наступний бюджетний період, поданим на розгляд до Верховної Ради України, головні розпорядники бюджетних коштів зобов'язані виконати до кінця поточного бюджетного періоду в межах і за рахунок відповідних фактичних надходжень до спеціального Фонду бюджету, не допускаючи наявності за такими зобов'язаннями кредиторської заборгованості на початок наступного бюджетного періоду.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Радсад" зареєстровано та здійснює діяльність з 04.04.2000 р. Основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), вирощування винограду (код КВЕД 01.21), у зв'язку з чим має право на отримання бюджетних коштів для компенсації здійснених витрат у виноградарстві та садівництві як це передбачено Порядком справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, який визначає механізм справляння збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 587 від 15 липня 2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками відповідачів, позивачем надано всі необхідні документи для надання компенсації підприємству.

Слід зазначити, що відсутні будь-які зауваження чи претензії щодо складання документів, або щодо неправомірності викладеного в поданих документах.

Згідно з листами, які містяться в матеріалах справи, встановлено наявність бюджетної кредиторської заборгованості по зобов'язанням із вищевказаної програми.

Так, заборгованість по зобов'язанням бюджетної програми КПК 2801350 "Державної підтримки розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" складає 1 487 200, 00 гривень.

Суд зауважує, що наявність заборгованості у розмірі 1 487 200, 00 гривень визнана відповідачами як суб'єктами владних повноважень, а тому витребування та дослідження судом додаткових доказів, що підтверджують формування такої заборгованість не стосується предмету доказування.

Аналізуючи вищенаведене, а також враховуючи, що станом на час звернення до суду, підприємству не виплачено узгодженої кредиторської заборгованості, яка виникла у попередніх періодах, суд вважає, що суб'єктом владних повноважень порушено право позивача на отримання відповідних коштів.

Також, суд не приймає посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування відповідної державної програми, як на підставу для відмови у виплаті заборгованості підприємству, з огляду на наступне.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 57 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання за бюджетними програмами спеціального фонду державного бюджету, не передбаченими проектом закону про Державний бюджет України на наступний бюджетний період, поданим на розгляд до Верховної Ради України, головні розпорядники бюджетних коштів зобов'язані виконати до кінця поточного бюджетного періоду в межах і за рахунок відповідних фактичних надходжень до спеціального Фонду бюджету, не допускаючи наявності за такими зобов'язаннями кредиторської заборгованості на початок наступного бюджетного періоду.

В даному випадку, вищевказаною нормою передбачено обов'язок розпорядника бюджетних коштів не допускаючи наявності кредиторської заборгованості на початок наступного бюджетного періоду, яким не передбачено фінансування відповідних програм, виплатити таку заборгованість.

Як вже встановлено судом, станом на 01.10.2016 року, товариству не виплачено узгодженої кредиторської заборгованості, яка виникла у попередніх періодах, чим порушено його право на отримання відповідних коштів.

Більш того, суд вважає безпідставними посилання суб'єкта владних повноважень на відсутність бюджетного фінансування, як на причину не виплати належної заборгованості на протязі тривалого періоду (заборгованість рахується з 2012 року), так як такі обставини не звільняють його від обов'язку виконувати свої зобов'язання.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 21 вересня 2016 року в справі К/800/12219/16.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У рішеннях Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права, зокрема у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Також ця позиція визначена в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Півень проти України" та "Лісовол проти України".

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України» Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, заява N 33202/96, п. 120, Онер'їлдіз проти Туреччини", п. 128, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, п. 72). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії, заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії, заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Онер'їлдіз проти Туреччини, п. 128, та Беєлер проти Італії, п. 119).

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (Лелас проти Хорватії, п. 74).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Радсад" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір розподіляється відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 71, 122, 158 - 163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету заборгованість за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" на користь Публічного акціонерного товариства "Радсад" () в розмірі 1 487 200, 00 гривень (один мільйон чотириста вісімдесят сім тисяч двісті грн.).

3. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Головуючий суддя В. В. Біоносенко

Судді Т.О.Гордієнко

В.С.Князєв