Справа № 2-а-312/11/1512
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а-312/11/1512

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2012 р.

Справа № 2-а-312/11/1512

Категорія:6.1

Головуючий в 1 інстанції: Сватаненко В.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Крусяна А.В., Джабурія О.В.,

секретар – Загоруйко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство "Затишок" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, треті особи: виконавчий комітет Одеської міської ради, відкрите акціонерне товариство «Одеський завод «Промсвязь» ім. В.М.Комарова про визнання бездіяльності протиправною та про зобов'язання видати сертифікат відповідності, –

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивач, обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельне товариство "Затишок", звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.221,т.1, а.с.33-35, т.2 ), просив визнати бездіяльність органів місцевого самоврядування по введенню в експлуатацію будинку протиправною, зобов’язати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області видати акт про відповідність проекту житлового будинку за адресою пр.Маршала Жукова,15а.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про порушення його прав бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, пов’язаних з неправомірною відмовою у прийнятті закінченого об'єкту будівництва за адресою м. Одеса, вул. М. Жукова, 15а до експлуатації, який був побудований у 2003 році, про що було складено акт робочої комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкту для пред'явлення державній приймальній комісії від 25.08.2003 року. У подальшому було складено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту № 441 від 18.04.2006 року, який був підписаний усіма членами комісії окрім голови комісії та у зв'язку з чим неможливо затвердити даний акт у відповідних органах виконавчої влади. Не зважаючи на те, що будинок почали заселяти у 2003 році, зазначений будинок по теперішній час не прийнятий до експлуатації, що порушує права членів кооперативу ОК ЖБТ «Затишок», який було утворено у 2006 році та який діє і по теперішній час. Дані обставини позбавляють позивача можливості в повній мірі реалізувати житлові права громадян, які проживають у будинку.

На відповідне звернення 16.09.2009 року відповідач відмовив у видачі свідоцтва про відповідність забудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил, з посиланням на те, що до заяви не надано затверджену в установленому порядку проектну документацію, а також відсутні документи на землекористування прибудинкової території. Даний спір виник у зв'язку з втратою документів в органах державної влади, як стверджує позивач, з цих підстав у позивача виникли труднощі по належному оформленню правовстановлюючих документів на будинок та прибудинкову територію.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2011 року адміністративний позов було задоволено.

Зобов'язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області прийняти в експлуатацію шляхом видачі Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельне товариство «Затишок» сертифіката на житловий будинок, розташований за адресою м. Одеса, пр-кт Маршала Жукова, 15-А.

Не погоджуючись з даною постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Так, відповідачем у справі є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, тобто орган державної влади.

Відповідно до ч.2 ст.18 КАС України справи відповідачем у яких є орган державної влади предметно підсудні окружним судам.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Таким чином справа розглянута неповноважним судом, а відтак рішення підлягає безумовному скасуванню.

Вирішуючи спірні правовідносини з приводу будівництва спірного будинку колегія судів виходить із наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.05.1987 року колегією Державного комітету Української ССР по справам будівництва було вирішено для завершення оформлення забудови мікрорайонну в відповідності до затвердженої проектно-планувальної документації на підставі листа Держбуда СССР від 29.05.1985 року №239 «Про застосування типових проектів житлових та суспільних споруд, виключених числа діючих», дозволити Одеському міськвиконкому застосування проекту 124-87-107/ 1.214-поверхового 84-квартирного житлового будинку з стінами з цегли для м. Одеси: господарчим способом заводом «Промзв'язок» 16-поверховий житловий будинок загальною площею 4,2 тис. кв.м. з використанням для 14-поверхової житлової частини вказаного проекту та з розміщенням вбудовано-прибудованих приміщень торгівельного призначення за адресою: м. Одеса, просп. Ленінської «Іскри»в мікрорайоні А-Б житлового району «Таїрово» з введенням його в експлуатацію 1989 року.

Рішенням № 459 від 05.09.1987 року виданого Одеською міською радою народних депутатів Виконавчого комітету надано дозвіл заводу «Промзв'язок» на проектування 16 –ти поверхового житлового будинку №5 за вище зазначеною адресою та дозволено заявнику проектування 16-ти поверхового, 96 –ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями загальною площею 1357 кв.м., у томі числі: аптека –246 кв.м., зберігальні каси -77 кв.м., відділення зв'язку –580 кв.м., приміщення ЖЕУ -454 кв.м.

Згідно архітектурно-планувального завдання № 11132 1987 року, управлінням архітектури та містобудування м.Одеси заводу «Прозв'язок» дозволено розробок робочого проекту багатоповерхового житлового будинку.

27.06.1991 році завод «Промзв'язок» отримав відповідний дозвіл № 170 на проведення проектувальних будівельних робіт багатоповерхового житлового будинку за вищезазначеною адресою.

Рішенням виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 21.12.1990 року відведено Одеському випробувального заводу «Промзв'зок» в тимчасове користування земельну ділянку площею 0, 76 га, для будівництва 16-ти поверхового будинку.

12.11.1996 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю було видано дозвіл № 196 на виконання будівельних робіт 16–ти поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями ТОВ Одеському заводу «Промзв'язок» за адресою: м. Одеса, пр. М. Жукова, квартал А-Б Таїрова у відповідності до затвердженої документації.

Початок будівництва вищезазначеного будинку здійснювався за рахунок централізованого фінансування та закінчено – за рахунок грошових коштів пайщиків ЖБТ «Темп», який в подальшому реорганізовано в ЖБТ «Уют», у подальшому «Житлово –будівельне товариство «Затишок» та зареєстровано виконавчим комітетом ОМР від 04.01.2001 року, реєстраційний № 654, та затверджено нову редакцію статуту обслуговуючого кооперативу.

25.08.2003 року складено акт робочої комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкту для пред'явлення державній приймальній комісії. Відповідно до рішення робочої комісії 16-ти поверховий житловий будинок по прост. Маршала Жукова, № 5 вважається прийнятим від генерального підрядника та готовим для пред’явлення державній приймальній комісії.

Розпорядженням № 441 від 18.04.2006 року Київської районної адміністрації ОМР у зв'язку з закінченням будівельних робіт по будівництву вище зазначено будинку було призначено державну комісію.

18.04.2006 року був складений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, відповідно до змісту якого спірний будинок було прийнято в експлуатацію, але даний акт не був підписаний головою комісії з невідомих причин, що в результаті і утворило даний спір.

Позивачем були зібрані всі необхідні документи (розпорядження Київської райадміністрації про створення держкомісії, архітектурно-технічний і технічний паспорти будинку, висновок про сейсмостійкості, довідки з СЕС, Міськсвітло, управління по капітальному будівництву, охорона територій, благоустрої, СФД та ін.), а також акти технічної комісії і держкомісії, підписані всіма її членами окрім голови комісії (начальника інспекції ДАСК) і передані у відповідні органи місцевого самоврядування з листом за N2 03-10/427 від 21.02.08 р.

На відповідне звернення позивача, 16.09.2009 року відповідач відмовив у видачі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкту проектній документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, обґрунтовуючи це тим, що до заяви не було надано затверджену в установленому порядку проектну документацію, а також відсутні документи на землекористування прибудинкової території.

Колегія суддів вважає, що вказана відмова є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідач є органом, яким здійснює державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.41 Закону України від 17.02.2011, № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 41 вказаного Закону передбачено , що посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців науково-дослідних, дослідно-конструкторських, експертних та проектних установ; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіють з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури, державної статистики та іншими правоохоронними і контролюючими органами ( ч.5 ст.41 вказаного Закону).

Відповідно до ч.7 ст.39 Закону України, від 17.02.2011, № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил.

Відмова у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видачі сертифіката надається замовнику в письмовому вигляді у строк, передбачений для реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Поряд з цим, питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів врегульовані також Постановою Кабінету Міністрів України.

Пунктами 22, 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" передбачено:

Видачу сертифіката здійснює Інспекція, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт. Інспекція може звернутись у разі потреби під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, до державних органів з метою отримання відповідних висновків. Неподання таких висновків у встановлений Інспекцією строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

Інспекція приймає подані замовником заяву і акт готовності об'єкта до експлуатації та з метою визначення відповідності об'єкта проектній документації, вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил проводить відповідну перевірку.

Проведення перевірки на об'єкті розпочинається не пізніше ніж на третій робочий день після реєстрації заяви і не може тривати більш як чотири робочих дні.

Інспекція під час проведення перевірки має право відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну і виконавчу документацію, визначені державними будівельними нормами, стандартами і правилами, інші документи, матеріали, відомості, довідки та пояснення з питань, що виникають, та залучати у разі потреби установи, організації, державні органи ( пункт 25 вказаної Постанови).

Відповідно до пункту 27 Постанови Кабінету Міністрів України № 461 підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об'єкта проектній документації та вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката Інспекція надсилає замовнику протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 5.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката, замовник може повторно звернутися до Інспекції для видачі сертифіката.

Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути оскаржено до суду.

Отже при розгляді питання щодо видачі відповідного сертифікату Інспекція наділена певними повноваженнями щодо перевірки відомостей, наданих заявником на предмет дотримання об’єкта забудови відповідним будівельним нормам.

При цьому відмовляючи у видачі сертифікату, інспекція зобов’язана навести об’єктивні причини після усунення яких, особа може повторно звернутись із вказаною заявою, тобто вказані причини відмови повинні бути такими, які особа може самостійно усунути.

Як вбачається із матеріалів справи, причиною відмови у видачі сертифікату стали: відсутність затвердженої в установленому порядку проектної документації та документів на землекористування прибудинкової території.

Аналізуючи вказану відмову відповідача суд приходить до наступних висновків.

Позивач набув статусу забудовника спірного будинку. Вказаний факт не заперечувався жодним органом державної влади та місцевого самоврядування.

Як було підтверджено матеріалами справи позивачем був зібраний певний перелік містобудівної документації у тому числі і акт прийняття в експлуатацію, якій не підписаний лише головою комісії з невідомих позивачу причин, оскілки на чисельні звернення до відповідних органів певної інформації що голова відмовився з об’єктивних причин у матеріалах справи відсутні, а отже суд вважає, що відповідач, як орган, який здійснює державний архітектурно – будівельний контроль, повинен був надати юридичну оцінку вказаному акту, провести необхідну перевірку та інші необхідні дії в межах відповідних повноважень та дати юридичну оцінку по суті, з огляду на те, що спірний житловий будинок підключений до усіх мереж комунікацій, а саме як вбачається з укладених договорів між позивачем та комунальними організаціями: про постачання електроенергії від 14.09.2007 року; на вивіз сміття від 01.01.2009 року; на постачання теплової енергії від 01.11.2006 року; на водопостачання та водовідведення від 21.06.2007 року; на порядок та технічне обслуговування ліфту, оскільки відповідно до приписів ч.8 ст.39 Закону України від 17.02.2011, № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

В матеріалах справи містяться численні звернення позивачів до органів державної влади, але питання з приводу введення в експлуатацію житлового будинку не вирішено, що порушує конституційні права громадян які мешкають в даному будинку.

Окрім того, як вбачається з письмової відмови ЖБТ «Затишок», необхідно належним чином оформити документи щодо користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим позивач з письмовою заявою звертався до відділу земресурсів ОМР та в оформленні користування земельною ділянкою їм було відмовлено внаслідок того, що будинок не зданий в експлуатацію.

Проте в матеріалах справи міститься паспорт земельної ділянки № 2346, яка виділена під забудову спірного будинку, а також інші документи, які можуть свідчити, що фактичним землекористувачем земельної ділянки є позивач ( а.с.93-105, т.1).

При цьому колегія судів вважає доводи представника відповідача, щодо не відповідності вказаних документів вимогам ст.126 ЗК України, не коректними, оскільки вказаний документ на право користування земельною ділянкою, датований 1987 роком, у відповідності до вимог чинного на той момент земельного законодавства, який формально не відповідає вищевказаними приписам Закону.

Натомість рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України положень статті 92 пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, зазначено, що згідно із частиною третьою статті 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об’єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитись як така, що заперечує державний захист інших визнаних майнових прав громадян (крім права власності) або обмежує можливості такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства.

При цьому пункт 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України яким зобов’язано переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнаний таким, що не відповідає Конституції України.

За таких обставин відмова відповідача у видачі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкту проектній документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил з посиланням на відсутність затвердженої в установленому порядку проектної документації, а також відсутності документів на землекористування прибудинкової території є протиправною.

Оговорюючи питання про спосіб захисту колегія судів вважає, що вимога щодо зобов’язання відповідача надати відповідний сертифікат не ґрунтується на законі, оскільки в матеріалах справи відсутній факт належної оцінки відповідачем поданої документації у справі, тому у задоволенні таких вимог необхідно відмовити, натомість спосіб захисту щодо скасування відповідної відмови та зобов’язання відповідача розглянути надану позивачем документацію на предмет дотримання спірного будинку будівельним нормам та правилам з відповідним прийняттям рішення по суті, колегія суддів вважає, як такий, який узгоджується із приписами ст.162 КАС України та не є виходом за межі позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосовані норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, –

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області задовольнити частково, постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2011 року у справі № 2-а-312/11/1512 – скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою, адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати відмову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у видачі свідоцтва про відповідність збудованого об’єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 16 вересня 2009 року № 05/1-3864.

Зобов’язати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області розглянути по суті звернення обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство «Затишок» щодо видачі свідоцтва про відповідність збудованого об’єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та прийняти відповідне рішення.

В решті позовних вимог – відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання ухвали в повному обсязі – 30 січня 2012 року.

Головуючий: Шляхтицький О. І.

Суддя: Джабурія О. В.

Суддя: Крусян А