Справа № 823/1239/16
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1239/16 Головуючий у 1-й інстанції:Орленко В.І. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Кривохижій О.О.,

за участю представника позивача - Швартової І.Є., представника третьої особи - Тіщенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кларіон-Макс» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом комунального підприємства «Облпаливо» Черкаської обласної ради до Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Кларіон Макс», про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А:

Комунальне підприємством «Облпаливо» Черкаської обласної ради звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправними дій в.о. начальника Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Безверхого С.В. з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №51261583 від 27.05.2016 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51261583 від 27.05.2016; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №51261583 від 27.05.2016; визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51261583 від 27.05.2016.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ТОВ «Кларіон Макс» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в зв'язку з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, порушенням судом першої інстанції норми матеріального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача та апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження ВП №37211764 від 25.03.2013 про стягнення боргу з КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради на користь фізичних та юридичних осіб.

В свою чергу, на виконанні у Ворошиловському районному відділі ДВС м. Донецьк знаходиться виконавче провадження ВП №51261583 з виконання виконавчого напису нотаріуса №661 від 25.05.2016 про стягнення з комунального підприємства «Облпаливо» Черкаської обласної ради на користь ТОВ «Кларіон Макс» боргу в сумі 2302316,00 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 15.09.2016, що надана представником третьої особи Придніпровського відділу ДВС, 27.05.2016 відділом ДВС Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку відкрито виконавче провадження ВП №51261583 з виконання виконавчого напису нотаріуса №661 від 25.05.2016 про стягнення боргу у розмірі 2302316,00 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №68683644, на все нерухоме майно комунального підприємства «Облпаливо» Черкаської обласної ради накладено арешт на підставі постанови відділу ДВС Ворошиловського РУЮ м. Донецьку про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51261583 (запис в реєстрі №14700285 від 27.05.2016).

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанову про відкриття виконавчого провадження відповідачем прийнято з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо місця виконання рішення, а тому всі подальші виконавчі дії, зокрема, накладення арешту на майно боржника, проведені із порушенням закону.

Колегія суддів погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок та умови виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних постанов, далі - Закон № 606-XIV).

У відповідності до ст. 1 Закону № 606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону № 606, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

При цьому, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону № 606 державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі написи нотаріусів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 25 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 20 вказаного Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 20 Закону у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт.

Аналіз змісту зазначених норм дає підстави прийти до висновку, що приписи ч. 1 ст. 20 Закону є імперативними, тобто виконавче провадження має чітко визначену територіальну підвідомчість.

В свою чергу, ч. 4 ст. 20 Закону стосується випадків перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, тобто можливого знаходження боржника або його майна поза межами територіальної юрисдикції державного виконавця.

При цьому, колегія суддів зважає на ч. 1 ст. 11 Закону, відповідно до якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А ч. 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач знаходиться за адресою: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, Придніпровський район, вул. Будіндустрії, буд. 9.

Також, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо комунального підприємства «Облпаливо» Черкаської обласної ради станом на 26.10.2015 місцезнаходження юридичної особи - 18000, Черкаська область, м. Черкаси, Придніпровський район, вул. Будіндустрії, буд. 9.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради №68683644, підприємство має нерухоме майно лише на території міста Черкаси та Черкаської області.

В довідці ДПІ у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.08.2016 №21529/23-01-17-0109 надано інформацію про банківські рахунки КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради. Згідно вказаної довідки, підприємство має відкриті рахунки в Черкаському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Черкаси), АТ «Брокбізнесбанк» (м.Київ), ПАТ «Полтава-Банк» (м. Полтава).

Відповідно до довідки позивача від 06.09.2016, станом на 06.09.2016 на рахунках КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради, відкритих в установах банків, відсутні грошові кошти, окрім рахунку №4564 у Черкаському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Черкаси, що є санаційним, з якого кошти направляються виключно на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради, що розглядається у Господарському суді Черкаської області.

Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції апелянтом не обґрунтовано підстав подання виконавчого напису нотаріуса саме до відділу ДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку, а також, не надано доказів наявності майна КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради на території міста Донецьк та обізнаність державного виконавця про таке майно.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження, оскільки на час його відкриття були відсутні будь-які дані, що на території, на яку поширюється його компетенція державного виконавця, знаходиться боржник або його майно.

Правовими положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приписи даної норми фактично встановлюють презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Тобто, повідомлені позивачем обставини справи про дії відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки останній не спростує їх.

В даному випадку встановлені судом першої інстанції обставини щодо незнаходження на території, на яку поширюється компетенція відповідача, боржника або його майна (як рухомого так і нерухомого), не були спростовані відповідачем, а тому є такими, що відповідають дійсності.

Стосовно доводів апелянта, що в даному випадку слід досліджувати наявність не лише нерухомого, а й рухомого майна позивача на території міста Донецьк, колегія суддів зазначає наступне.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів, з метою забезпечення додержання вимог частини третьої статті 2 КАС України та всебічного, об'єктивного розгляду адміністративної справи, з'ясування обставин, що мають значення для вирішення адміністративної справи, ухвалила витребувати у позивача належним чином завірену копію Плану санації КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради.

Відповідно до п. 4.1.8 вказаного Плану санації (Перелік рухомого майна станом на 01.06.2015, яке обліковується на балансі підприємства) відсутня інформація про наявність рухомого майна на території, на яку поширюється компетенція відповідача.

Вказане підтверджує факт порушення відповідачем правил територіальної підвідомчості при відкритті спірного виконавчого провадження.

Також, щодо посилання апелянта на наявність дебіторської заборгованості, як майна КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради, дебітори якої знаходяться на території Ворошиловського району м. Донецька, колегія суддів зазначає, що вказані обставини в апеляційній скарзі ТОВ «Карліон Макс» зазначені не були. Також вказані обставини не були зазначені апелянтом під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Дані пояснення представника апелянта є по суті доповненнями до апеляційної скарги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

При цьому, заява про зміну чи доповнення апеляційної скарги повинна бути письмовою, оскільки апеляційна скарга може мати лише таку форму.

Проте, представником апелянта доповнення до апеляційної скарги в письмовому вигляді не подавались, а були зазначені в поясненнях наданих під час апеляційного розгляду справи, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

Крім того, як встановлено ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

В даному випадку судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, визначених статтею 195 КАС України, які б давали підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виконавче провадження ВП №51261583 відкрито з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» (щодо місця виконання рішення). В зв'язку з цим і всі подальші виконавчі дії, зокрема, накладення арешту на майно боржника, проведені із порушенням закону.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження № 51261583 від 27.05.2016 та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51261583 від 27.05.2016 прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Стосовно посилань апелянта на те, що позивачем було пропущено десятиденний строк звернення до суду з даним позовом, оскільки оскаржувані постанови прийнято 27.05.2016, а з позовом до суду позивач звернувся лише 02.09.2016, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутня інформація про надіслання вказаних постанов на адресу позивача.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як зазначено позивачем, про існування зазначених постанов він дізнався лише 30.08.2016 під час розгляду Черкаським окружним адміністративним судом справи №823/1124/16 за адміністративним позовом КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради до Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Будь-яких доказів повідомлення позивача про існування оскаржуваних рішень Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області матеріали справи не містять та відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надавались, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що строки на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №51261583 від 27.05.2016 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51261583 від 27.05.2016.позивачем не пропущено.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви апелянта з приводу достовірності інформації наданої позивачем в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради №68683644 жодними доказами не підтверджені та є надуманими.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог КП «Облпаливо» Черкаської обласної ради та наявність правових підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кларіон-Макс» залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 01 червня 2017 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.