Справа № 821/179/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/179/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство "Дельта банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі по тексту - відповідач), треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - третя особа -1), публічне акціонерне товариство "Дельта банк" (далі по тексту - третя особа -2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про визнання нікчемним із застосуванням наслідків нікчемності правочину, договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США № 017-21061-230215 від 23 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

- зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є вкладником АТ "Дельта Банк" згідно банківського вкладу "Лояльний" № 017-21061-230215 від 22.02.2015 р. в доларах США, термін розміщення по 25.03.2015 р. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору, сторони домовилися викласти п. 18 договору в наступній редакції " 1.8. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного рахунку вкладника, відкритого у Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.".

Зазначив, що 02 жовтня 2015 року почалася процедура ліквідації банку. При зверненні позивача до банку-агента Фонду за отриманням відшкодуванням коштів у розмірі вкладу ОСОБА_1 надано інформацію про її відсутність у списках на виплату.

На адресу позивача надійшло повідомлення представника АТ "Дельта Банк" від 23 вересня 2015 року № 8821/1638, з якого вбачається, що договір банківського вкладу (депозиту) № 017-21061- 230215 від 23 лютого 2015 року віднесений до нікчемних.

Вказане рішення про віднесення договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США № 017-21061- 230215 від 23 лютого 2015 року до нікчемних позивач вважає протиправним, та таким, що порушує його право на отримання гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду та суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що 23 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 017-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США. Відповідно до умов даного договору АТ "Дельта Банк" відкрито депозитний рахунок на який було зараховано вклад на суму 6 700 доларів США, з строком дії по 25 березня 2015 року включно. Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення, кошти на депозитний рахунок внесено шляхом переказу коштів від третьої особи - ініціатора переводу. Зазначив, що перерахування реальних коштів у дійсності не проводилася, натомість на підставі поданих позивачем платіжних документів відбувалось виключно коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду обов'язку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям. За таких обставин виважає, що відповідачем правомірно застосовано наслідки нікчемності правочину щодо договору банківського вкладу.

Також зазначив, що кошти з депозитного рахунку позивача повернуті третій особі. Отже, кошти фактично належать і належали не позивачу, а третій особі, яка здійснювала переказ в іноземній валюті.

На підставі вказаного просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вказав, внаслідок того, що правочин, вчинений позивачем є нікчемним, позивач є особою, яка не набула права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування. В задоволенні позову просив відмовити.

Треті особи до суду не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: 23 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 017-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США.

Відповідно до Договору № 017-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США від 23.02.2015 року у ПАТ "Дельта Банк" відкрито депозитний рахунок на який зараховано вклад на суму 6 700 доларів США, з строком дії по 25 березня 2015 року включно.

23 лютого 2015 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору № 017-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США від 23.02.2015 року, в якій пункт 1.8 статті 1 Договору викладено в наступній редакції: "1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору. У разі, якщо в день укладення Сторонами цього договору не буде здійснено зарахування / перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений."

Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення, кошти на депозитний рахунок внесено шляхом переказу коштів від третьої особи - ініціатора переводу ОСОБА_4.

Постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 прийнято рішення про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

За наслідками засідання комісії перевірки правочинів за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк", оформленого протоколом від 15 вересня 2015 року, та відповідно до наказу відповідача від 16 вересня 2015 року №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третім особам, так і власникам депозитних рахунків з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року.

23 вересня 2015 року позивачу направлені повідомлення №8821/1638 про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №017-21061-230215 від 23.02.2015 року. Укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1.

Згідно з інформацією, опублікованою на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 02 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі по тексту - Закон України № 4452-VI), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п.8 розділу I Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09 серпня 2012 року).

Статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, відповідно до вказаної статті (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст. 26 цього Закону.

Відповідно до п.4 розділу III Положення №14, перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними (п. 1, 3 ст. 36 Закону України № 4452-VI).

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Дельта Банк" постановою Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ віднесений до категорії проблемних строком на 180 днів із встановленням ряду обмежень в його діяльності, в тому числі, не допущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Отже, саме суд приходить до висновку, що ПАТ "Дельта Банк" заборонено укладати депозитні договори з фізичними особами з 30 жовтня 2014 року .

При цьому, в період заборони, а саме, 23 лютого 2015 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 017-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ, яка є обов'язкова до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Крім того, що вже постановою Правління Національного Банку України №150 від 02 березня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно банку вищевказаною постановою №692/БТ від 30 жовтня 2014 року.

Частиною 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів ( п.1 ч.4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Аналізуючи викладене та враховуючи, що спірний договір від 23 лютого 2015 року № 017-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ, яка була обов'язкова до виконання, суд приходить до висновку про нікчемність даного правочину.

Також судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 3 23 лютого 2015 року ОСОБА_4 з р/р НОМЕР_2 на р/р НОМЕР_3 відкритий на ім'я ОСОБА_1 було перераховано 6700,00 доларів США (а.с. 10).

Вказане також підтверджується випискою по особовим рахункам ОСОБА_1 (а.с. 12), а отже це призвело до дій, спрямованих на отримання переваги клієнта на отримання коштів перед іншими кредиторами Банку.

Пунктами 1.6 та 1.8 договору банківського вкладу № 017-21061-230215, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та приймає від Вкладника внесені ним в порядку передбаченим цим Договором грошові кошти.

Відповідно до п.5.5, 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", які відповідно до договору банківського вкладу 23 лютого 2015 року № 017-21061-230215, є обов'язковими для застосування у правовідносинах між вкладником та банком, в тому числі з приводу розміщення вкладу, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або депозитного рахунку, або готівкою через касу банку чи відділення "Укрпошти", зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

Суд зазначає, що 23 лютого 2015 року до договору № 017-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США укладено Додаткову угоду №1, відповідно до якої п.1.8. ст.1 договору викладено в наступній редакції: "1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору. У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування * перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений".

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивач, підписавши дану додаткову угоди отримав переваги в порівняні з іншими вкладниками, оскільки отримає грошові кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не вносив особисто, а законодавством не передбачено перерахування іноземної валюти з поточного рахунку однієї особи на вкладний (депозитний) рахунок іншої особи, якщо таке не передбачене договором між вкладником та банком (тобто така умова не є стандартною, а надавалася тільки окремим вкладникам).

Пунктом 7 частини 3 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Отже, на підставі ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", комісією були затверджені результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п.7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

16 вересня 2015 року Уповноваженою особою видано Наказ №813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціям".

Відповідно до зазначеного Наказу, до Договору від 23.02.2015 р. № 017-21061-230215 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та перелік яких наведено в Додатку № 4 до цього Наказу .

Отже, суд приходить до висновку, що договір вкладу від 23.02.2015 р. № 017-21061-230215 є нікчемним, тому банком правомірно застосовано наслідки нікчемності до цього договору.

Суд зазначає, що вказані висновку узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка висловлена, зокрема, в ухвалі від 28 січня 2016 року по справі № К/800/40534/15.

При цьому суд зазначає, що на рахунку позивача на момент розгляду справи відсутні грошові кошти в розмірі 6700 доларів США, які через застосування наслідків нікчемності Договору банківського вкладу №017-21061-230215 від 23.02.2015 року повернуті 19 вересня 2015 року на розрахунковий рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4.

Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 подав 20 жовтня 2015 року кредиторську вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання його кредитором АТ "Дельта Банк" за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між ним та АТ "Дельта Банк", та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів.

Тобто грошові кошти, які позивач просить відшкодувати за Договором банківського вкладу №017-21061-230215 від 23.02.2015 року вже просить повернути ОСОБА_4, а повторне відшкодування однієї і тієї ж суми грошових коштів є неприпустимим.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем надано достатньо належних та допустимих доказів правомірності своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство "Дельта банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,126, 128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 9.4