Справа № 826/3841/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 травня 2017 року № 826/3841/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби
провизнання протиправною та скасування постанови від 23.02.2017 ВП №38918285, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, у якій просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 ВП №38918285;

2) зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити відповідні дії для повного фактичного виконання рішення Національного суду України (постанови Дарницького районного суду міста Києва від 19.10.2009 №2а-1939/09), яке визначено рішенням Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 №20397/07, в частині, що стосується ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 ВП №38918285 є протиправною, оскільки замість постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09 була виконана постанова Дарницького районного суду міста Києва від 10.08.2009 №2а-863/09, а тому рішення Європейського суду з прав людини залишилося невиконаним, відповідно, постанова про закінчення виконавчого провадження є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що позивачем не повідомлялось державному виконавцю те, що інформація надана Головним управлінням Пенсійного фонду України у листі від 18.11.2016 №22248/03, яка в подальшому була відображена у вимозі державного виконавця, містить технічну описку в номері рішення. Також зазначив, що позивач після отримання коштів не відреагував на пропозицію відповідача їх повернути як помилково сплачені, що свідчить про те, що ОСОБА_1 прийняв кошти як належне виконання рішення. Оскільки позивач фактично отримав кошти у розмірі, що перевищує кошти згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09, то підстав для задоволення позовних вимог немає.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 19.10.2009 по справі №1939/09 зобов'язано Головне управління внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ в місті Києві направити документи про виплату недоплачених за 2005 рік коштів Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві: додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, підвищення пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни другої групи; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати вказані кошти на пенсійний рахунок ОСОБА_1 та внести відповідні зміни в особову справу розрахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та підвищення пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком.

Постанова Дарницького районного суду міста Києва від 19.10.2009 по справі №1939/09 набрала законної сили 31.05.2011.

У зв'язку з тривалим невиконанням судового рішення ОСОБА_1 звернувся до Європейського суду з прав людини (заява 44807/09 від 05.08.2009)

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 р. (заява № 20397/07) одноголосно постановлено:

(а) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю за заявами, наведеними у Додатку 2…, ці суми є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацією судових витрат, і мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(б) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

У додатку 2 до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» наведено заяву ОСОБА_1 від 05.08.2009 у графі «відповідне рішення національного суду» додатку 2 до вказаного рішення Європейського суду з прав людини, зазначено: Дарницький районний суд міста Києва, 19/10/2009.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 19.07.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38918285 по рішенню Європейського суду з прав людини №20397/07, виданого 20.06.2013.

Грошові кошти у розмірі 21 056,76 грн. (2000 Євро), перераховано позивачу на підставі платіжного доручення № 2832 від 04.09.2013 та платіжним дорученням від 22.01.2014 №641 сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 16,10 грн.

У зв'язку з наведеним, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 03.02.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2014 по справі №826/6347/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Державної виконавчої служби України ВП №38918285 про закінчення виконавчого провадження, зобов'язано Державну виконавчу службу України продовжити виконавче провадження та вчинити дії, спрямовані на виконання рішення Європейського суду у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 №20397/07 від 20.06.2013 в частині, що стосується ОСОБА_1, зобов'язано Міністерство юстиції України оформити платіжні доручення про перерахування в користь ОСОБА_1 доплати різниці конвертації в національну валюту присудженої суми виходячи з курсу гривні на 27.09.2013 із нарахуванням, проведеного Державною виконавчою службою України, простого відсотка у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме на період несплати, до якої мас бути додано три відсоткові пункти.

Враховуючи постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2014 по справі №826/6347/14, постановою начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С. від 26.01.2015 відновлено виконавче провадження ВП №38918285.

В подальшому, 14.04.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №38918285, якою виконавче провадження по виконанню рішення Європейського суду з прав людини №20397/07 від 20.06.2013 закінчено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2015 №826/13222/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини в частині виплати на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 2808,84 грн., визнано протиправною і скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2015 ВП №38918285 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зобов'язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити відповідні дії для повного фактичного виконання рішення національного суду України (постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09) в частині, що стосується ОСОБА_1, як визначено рішенням Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 № 20397/07.

На виконання вказаного судового рішення постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження від 20.01.2016 ВП №38918285.

В процесі виконання судового рішення державним виконавцем скеровано вимогу №310/11-В до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Пенсійного фонду України, згідно якої зобов'язано боржника повідомити про повне чи часткове виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 18.11.2016 №22248/03 державного виконавця повідомлено про те, що Управлінням проведено перерахунок призначеної стягувачу пенсії за період з 22.05.2008 по 01.06.2009 та для проведення виплат оформлено доручення на одноразову виплату пенсії, про що до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві надано довідку від 27.01.2015 №72.

Листом Пенсійного фонду України від 26.12.2016 №42080/07-10 Пенсійний фонд України надав державному виконавцю аналогічну ту саму інформацію.

Також державним виконавцем скеровано вимогу №310/11-ДК до Державної казначейської служби України, згідно якої зобов'язано боржника повідомити про наявність постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09 в Реєстрі рішень для подальшого його виконання у спосіб, передбачений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

Згідно листа Державної казначейської служби України від 11.01.2017 №5-08/319-453 постанова Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-863/09 перебуває в Реєстрі за №22, загальна сума до стягнення 3 240, 81 грн.

Також державним виконавцем скеровано вимогу №183/11 до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України, згідно якої зобов'язано боржника відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятими за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 №408, провести дії, спрямовані на виконання рішення №20397/07, видане 20.06.2013 Європейським судом з прав людини у справі Писарський та інші проти України.

Платіжним дорученням від 17.02.2017 №222 Державним казначейством України на рахунок стягувача перераховано суму 3240, 81 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.02.17 ВП №38918285.

Позивач 03.03.2017 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з листом, у якому зазначив, що на виконання рішення №20397/07, виданого 20.06.2013 Європейським судом з прав людини у справі Писарський та інші проти України, щодо постанови Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09, йому мало бути перераховано 2808, 84 грн., тоді як сума 3240, 81 грн. мала бути йому перерахована за постановою Дарницького районного суду міста Києва від 10.08.2009 №2а-863/09. Тобто, при виконанні судового рішення сталася помилка.

Листом від 10.03.2017 позивача повідомлено, що згідно додатку 2 до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» наведено заяву ОСОБА_1 від 05.08.2009 у графі «відповідне рішення національного суду» додатку 2 до вказаного рішення Європейського суду з прав людини, зазначено: Дарницький районний суд міста Києва, 19/10/2009.

Якщо позивач вважає, що кошти згідно платіжного доручення від 17.02.2017 №222 йому перераховано помилково, він може їх повернути.

Позивач не погоджуючись із постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 ВП №38918285, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2015 №826/13222/15, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015), суд дійшов висновку про те, що наслідком прийняття неправомірної постанови про закінчення виконавчого провадження та недоотримання позивачем коштів в сумі 2808,84 грн. є неправомірна бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини в частині виплати на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 2808,84 грн.

Саме на виконання вказаного судового рішення постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову від 20.01.2016 про відновлення виконавчого провадження ВП №38918285.

Під час виконання судового рішення сталася помилка, оскільки існує два судових рішення - постанови Дарницького районного суду міста Києва - про задоволення вимог позивача з Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві: постанова Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09, невчасне виконання якої було предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 (заява №20397/07), та постанова Дарницького районного суду міста Києва від 10.08.2009 №2а-863/09.

Платіжним дорученням від 17.02.2017 №222 Державним казначейством України на рахунок стягувача перераховано суму 3240,81 грн. саме в межах виконавчого провадження ВП №38918285, про що вказано у призначенні платежу.

Таким чином, за результатами вказаного виконавчого провадження позивач фактично отримав 3240,81 грн., тобто, суму, більшу, ніж передбачено згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09.

Отримавши вказані кошти і виявивши помилку, позивач не повернув отримані кошти, тобто, погодився з тим, що вони ним отримані саме на виконання постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09, невчасне виконання якої було предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 (заява № 20397/07).

При чому, суд зазначає, що право та інтерес позивача як стягувача у виконавчому провадженні ВП №38918285 полягає саме в отриманні попередньо недоплаченої суми, у зв'язку з чим і було поновлене попередньо закінчене виконавче провадження.

Оскільки вся сума заборгованості у розмірі 2808,84 грн. ним отримана, то винесенням оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 ВП №38918285 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України права позивача не порушено.

Оскільки задоволення вимог позивача як стягувача у виконавчому провадженні не передбачає передачу йому речі, визначеної індивідуальними ознаками, то отримані позивачем кошти згідно платіжного доручення від 17.02.2017 №222 є належним виконанням перед ним постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 №2а-1939/09 незалежно від того, що під час виконавчого провадження ВП №38918285 було допущено помилку у посиланні на підставу стягнення коштів.

У випадку, якщо отримання позивачем коштів за платіжним дорученням від 17.02.2017 №222 буде підставою для відмови у виконанні іншого судового рішення, це може бути предметом відповідного оскарження.

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.02.2016 №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки за виконавчим документом в даному випадку фактично проведене повне стягнення заборгованості та перераховано на рахунок позивача суму заборгованості, у державного виконавця були підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 ВП №38918285 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.