Справа № 296/762/17
Суддя: Бондарчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/762/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Тузенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи з 06.06.2016 року, внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії оформлене протоколом засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 25.11.2016 року №107; зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням вимог зазначеного законодавства щодо права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 06.06.2016 року; зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання прийнятої на його користь постанови суду протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання постанови законної сили.

Заявою від 03.04.2017 року позивач уточнив позовні вимоги та просив зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з урахуванням права на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 06.06.2016 року, а також того, що рішення Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 11.05.2011 року №830 та акт судово-медичного дослідження від 10.05.2011 року №1304 є належними документами, що свідчать про причину та обставини отриманого поранення, контузії, зокрема і про те, що вони отримані не внаслідок протиправного діяння, відповідно до Порядку затвердженого Постановою Кабінету України від 25 грудня 2013 року №975.

В обґрунтування позову зазначає, що проходив військову службу в Збройних силах в період з 10.05.1982 року по 19.12.1988 року. З 16.04.1987 року по 11.03.1988 року проходив військову службу в Республіці Афганістан в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та приймав участь в бойових діях. .08.2011 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачеві встановлено третю групу інвалідності, з 25.06.2011 року, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії. 21.06.2016 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачеві встановлено другу групу інвалідності, з 06.06.2016 року, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії. 21.06.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира встановлено статус інваліда війни другої групи. 23.06.2016 року позивач звернувся з заявою до Міністерства оборони України через Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат щодо виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи та подав усі необхідні документи. Проте, рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 25.11.2016 року, затвердженим Міністерством оборони України, позивачу відмовлено в призначення одноразової грошової допомоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, в заяві від 23.05.2017 року просить розгляд справи проводити за його відсутності та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлений належно.

В своїх запереченнях на позов від 24.02.2017 року представник відповідача вказав, що позивача під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом 3 групи з 25.06.2011 року. Зміна групи інвалідності з 3 на 2 відбулася після повторного огляду з 06.06.2016 року. За таких обставин вбачається, що зміна групи інвалідності відбулась понад дворічний термін, а тому таке нарахування (донарахування) та виплата не здійснювались та згідно вищеописаним нормам чинного законодавства здійснюватися не може.

В запереченнях від 19.05.2017 року представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлений належно.

В своїх запереченнях від 07.02.2017 року зазначає, що оскільки позивачу встановлена 2 група інвалідності понад дворічний термін з часу первинного її встановлення (25.06.2011-06.06.2016 р.р.), яка настала внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, підстав для виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку №975 немає. Просить, з урахуванням заперечень, у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Встановлено, що позивач з 10.05.1982 року по 19.12.1988 року проходив військову службу у Збройних Силах, що підтверджується копією військового квитка (а.с. 15-17).

Згідно довідки №2829 від 23.06.2016 року виданої Житомирським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області позивач з 16.04.1987 року по 11.03.1988 року проходив службу на території Республіки Афганістан, де в той час велись бойові дії (а.с. 19).

З 06.06.2016 року позивачу встановлено другу групу інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велися бойові дії, що підтверджується випискою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 514590 (а.с. 26).

23.06.2016 року позивач звернувся до військового комісаріату Житомирського ОМВК із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням IІ групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в Афганістані (а.с.28).

Відповідно до протоколу №107 від 25.11.2016 року про засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого Міністром оборони України генералом армії України С.Т. Полторак, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошово допомоги ОСОБА_1 (а.с.29).

Відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з ч. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Частина 9 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлює, що порядок призначення і виплати допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі - Порядок № 499).

Пунктом 3 Порядку № 499 передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган), визначені цим пунктом документи.

Пунктом 7 Порядку № 499 визначено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 3 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Крім того, дані правовідносини врегульовано наказом Міноборони № 530 від 14.08.2014 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової службі, та членів їх сімей».

Відповідно п. 4.7 Наказу № 530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п. 4.8 Наказу № 530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

З викладеного слідує, що рішення про призначення або відмову у призначенні допомоги належить до виключної компетенції розпорядника бюджетних коштів, яким є Міністерство оборони України.

Згідно п.п. 1. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975) одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Статтею 16-4 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 11 Порядку № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п. 21.21 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу у збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі - Положення № 402), за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Також, відповідно до пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

в) Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 N 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (із змінами), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Судом встановлено, що під час проходження служби ОСОБА_1 отримав осколкові поранення голови, шиї та обох нижніх кінцівок, що підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) Київського міського бюро СМЕ №76/В від 10.05.2011 року (а.с.23-24).

Як вбачається з витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України прийняла рішення від 11.05.2011 року протокол №830 яким встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія, захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.22).

Суд зазначає, що згідно п.4.8. Наказу №530 Житомирський обласний військовий комісаріат зобов`язаний був подати висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. У разі, якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Оскільки, рішення щодо виплати грошової допомоги приймає виключно розпорядник бюджетних коштів, яким є Міністерство оборони України, то саме до його компетенції відноситься надання оцінки документам на предмет можливості здійснення виплати. Житомирський обласний військовий комісаріат зобов`язаний надати лише висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги та надіслати пакет документів до розпорядника коштів для прийняття відповідного рішення.

Отже, враховуючи, що рішення Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 11.05.2011 року №830 та акт судово-медичного дослідження (обстеження) Київського міського бюро СМЕ №76/В від 10.05.2011 року є документами, які можуть свідчити про причини та обставини поранення, контузії ОСОБА_1 , зокрема про те, що вони отримані не внаслідок протиправного діяння, суд вважає що позивачем було надано необхідний пакет документів для надіслання їх до Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки, позивача в силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути на користь держави з відповідача.

Керуючись ст.ст.11, 71, 158-163, 181 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Міністерства оборони України протиправними.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти та оформити ОСОБА_1 документи для виплати одноразової грошової допомоги, подані відповідно до заяви від 23.06.2016 року та розглянути питання про надання Міністерству оборони України висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності з 06.06.2016 року внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, відповідно до вимог статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат подати звіт про виконання постанови протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя В. В. Бондарчук