Справа № 804/14093/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «СТАНДАРТ» Грицака Ігоря Юліановича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича щодо не включення ОСОБА_1 в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича включити ОСОБА_1 в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачі протиправно не вчиняють дій, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки ОСОБА_1 має поточний рахунок у ПАТ КБ «Стандарт», який не підпадає під визначення, встановленні у частині 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Позивач у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому Уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників. Зважаючи на те, що позивача не було включено до Переліку вкладників, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по виплаті відшкодування. У разі подання Уповноваженою особою додаткової інформації по позивачу відповідні заходи будуть вжиті Фондом автоматично відповідно до вимог чинного законодавства і жодної підстави для спонукання Фонду судом до вчинення відповідних дій немає.
Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича до судового засідання також не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання письмових заперечень на позов не скористався.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За вказаним договором на поточний рахунок позивача надійшли грошові кошти, що не заперечується сторонами.
В подальшому постановою Правління Національного банку України від 19.02.2015р. року №116 «Про віднесення ПАТ КБ «Стандарт» до категорії неплатоспроможних» ПАТ КБ «Стандарт» віднесено до категорії неплатоспроможних.
На підставі постанови правління Національного банку України від 19.02.2015р. №116 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.02.2015р. прийнято рішення №38 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Стандарт», відповідно до якого вирішено розпочати з 20.02.2015р. процедуру виведення ПАТ КБ «Стандарт» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
18.06.2015р. прийнято постанову Правління Національного банку України №385 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт».
На підставі постанови Правління Національного банку України від 18.06.2015р. №385 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015р. №120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Стандарт», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Стандарт» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака І.Ю.
Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ «Стандарт» від 19.06.2015р. №2/2-ОД тимчасово обмежено здійснення Банком банківських операцій щодо виплат коштів вкладників за рахунками вкладників на час проведення розслідування правоохоронними органами.
В подальшому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №208 від 12.11.2015р. змінено уповноважену особою Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Стандарт», та призначено Ірклієнка Ю.П. з 16.11.2015р.
Станом на день розгляду справи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не включила ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується письмовими поясненнями відповідача, які містяться у матеріалах справи, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - відповідно до Загального реєстру вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до Уповноваженої особи Фонду з листом від 20.05.2015р. з питання включення її до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
На вказаний лист Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Стандарт» Грицаком І.Ю. надано відповідь від 05.06.2015р. за вих.№05/06-982,в якій зазначалося, що задля виконання вимог ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Стандарт» прийнято рішення про тимчасове обмеження на час здійснення тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам по певних рахунках; до вказаного переліку рахунків в тому числі увійшов і рахунок НОМЕР_1, який було відкрито банком на ім'я ОСОБА_1, при цьому за наслідками проведеної перевірки уповноважена особа Фонд звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою з метою спростування/підтвердження обставин, що викликають сумнів у добросовісності дій позивача.
Так, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ «Стандарт» Грицаком І.Ю. подано до Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення №556 від 17.06.2015р., в якій зазначалося, що в процесі перевірки операцій з клієнтами банку уповноваженою особою Фонду з'ясовано, що 29.01.2015р. банком було здійснено дві операції на загальну суму 400000,00грн. в частині перерахування коштів з відкритого в банку рахунку НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, на поточні рахунки наступних фізичних осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 з призначенням платежу «безвідсоткова позика», «повернення фінансової допомоги», «надання фінансової допомоги», а в подальшому - з поточних рахунків фізичних осіб на депозитні рахунки цих же фізичних осіб, а також залучення коштів на рахунки фізичних осіб через касу банку; при цьому значна частина перерахувань та залучення коштів на рахунки фізичних осіб здійснена по завершенню робочого часу банку; переказ коштів між рахунками був проведений без надання банку правовстановлюючих документів, які підтверджують правомочність переказу та права осіб на дані кошти; більшість переказів здійснено в сумах, що не перевищують гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; в результаті зазначених операцій сума, що підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, збільшилась на 400000,00грн.; з урахуванням вказаного, уповноважена особа Фонду дійшла висновку, що наведені операції з перерахування коштів з відкритого в ПАТ КБ «Стандарт» рахунку ОСОБА_1 на відкриті у тому ж банку рахунки фізичних осіб з призначенням платежу «безвідсоткова позика», «повернення фінансової допомоги», «надання фінансової допомоги» здійснені умисно та направленні на «дроблення» коштів на рахунках суб'єктів господарювання шляхом оформлення фіктивних платежів щодо надання або повернення зворотної фінансової допомоги, надання безвідсоткових позик та мають на меті отримання відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в супереч черговості, встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та фактичним збільшенням обсягу гарантованого відшкодування від Фонду.
Крім того, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Стандарт» Грицаком І.Ю. 09.09.2015р. видано наказ №11, яким визнано нікчемними всі трансакції та правочини (договори), згідно з переліком, який є додатком до даного наказу, в тому числі і зазначені перекази (транзакції) з рахунку ОСОБА_1
15.09.2015р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Стандарт» Грицаком І.Ю. на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про нікчемність правочину, в якому зазначалося, що 29.01.2015р. банком було здійснено дві операції на загальну суму 400000,00грн. в частині перерахування коштів з відкритого в банку рахунку НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, на поточні рахунки інших фізичних осіб, при цьому станом на дату здійснення зазначених вище переказів (транзакцій) ПАТ КБ «Стандарт» мав зобов'язання перед іншими кредиторами банку, невиконані у встановлені строки; таким чином, виконуючи платіжні доручення №3269 від 29.01.2015р. та №3282 від 29.01.2015р., та здійснюючи на їх підставі перекази (транзакції), ПАТ КБ «Стандарт» надав ОСОБА_1 перевагу перед іншими кредиторами банку, що в розумінні приписів п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є підставою для визнання вищевказаних переказів коштів (транзакцій), здійснених ОСОБА_1, нікчемними, у зв'язку з чим нікчемними є:
- переказ коштів (транзакція) від 29.01.2015р. з рахунку НОМЕР_1 в сумі 200000,00грн. на підставі платіжного доручення №3282 з призначенням платежу «Поповнення карткового рахунку».
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.
Частина перша статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).
Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.
Згідно із частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.
Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла "Перелік вкладників" (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).
Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.
Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.
Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла "Загальний Реєстр / Реєстр переказів" (додаток 12) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).
Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Як слідує з матеріалів справи, в тому числі письмових заперечень Уповноваженої особи Фонду, ОСОБА_1 не включено до Переліку вкладників у зв'язку із тим, що за наслідками проведеної перевірки встановлено, що 29.01.2015р. банком було здійснено дві операції на загальну суму 400000,00грн. в частині перерахування коштів з відкритого в банку рахунку НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, на поточні рахунки інших фізичних осіб, при цьому станом на дату здійснення зазначених вище переказів (транзакцій) ПАТ КБ «Стандарт» мав зобов'язання перед іншими кредиторами банку, невиконані у встановлені строки, у зв'язку із чим Уповноважена особа Фонду дійшла висновку, що, виконуючи платіжні доручення №3269 від 29.01.2015р. та №3282 від 29.01.2015р., та здійснюючи на їх підставі перекази (транзакції), ПАТ КБ «Стандарт», маючи станом на дату здійснення зазначених вище переказів (транзакцій) зобов'язання перед іншими кредиторами банку, невиконані у встановлені строки, надав ОСОБА_1 перевагу перед іншими кредиторами банку у вигляді отримання відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в супереч черговості, встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та фактичним збільшенням обсягу гарантованого відшкодування від Фонду, що свідчить про нікчемність таких правочинів.
Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частина третя статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.
Викладене означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.
В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.
Таким чином, для правильного вирішення спору такої категорії справ суду необхідно перевірити підстави, з яких визнано договір нікчемним, у розрізі статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Між тим, суд зазначає, що такі підстави: як "вчинення правочинів з метою штучного створення підстав для відшкодування грошових коштів, яке Фонд гарантування здійснюватиме за рахунок державних коштів" чи "правочини мають на меті збільшення гарантованої суми, що відшкодовується вкладникам Фондом гарантування вкладів фізичних осіб", які зазначаються Уповноваженою особою Фонду у даному випадку, не відносяться до переліку підстав, за якими договір вкладу позивача можна вважати нікчемним.
Відповідачами не надано суду доказів того, що договір банківського рахунку укладений позивачем з ПАТ КБ «Стандарт» має ознаки, передбачені у частині 4 статті 26 Закону №4452-VI.
Також відповідачами не доведено, що здійснення вищевказаних транзакцій містить ознаки правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність Банку.
Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Згідно із частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.
Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.
Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Проте, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Крім того, в силу положень ч.3 ст.215 ЦК України питання недійсності правочину у разі якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту) та переказу (трансакції) коштів на рахунок позивача, матеріали справи не містять.
Внесення правоохоронними органами інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще не свідчить про протиправність дій позивача та/або посадових осіб, оскільки згідно зі статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Стверджуючи про нікчемність договору банківського вкладу, Уповноважена особа Фонду, зокрема, посилалася на неправомірність дій працівників банку (здійснення переказів в позаробочий час та без правовстановлюючих документів). Разом із тим, такі обставини не можуть бути самостійною підставою для сумніву в добросовісності позивача як вкладника. Оскільки позивач безпосередньо не має доступу до проведення операцій із грошовими коштами в банку, навіть за умови неналежного виконання працівниками банку своїх посадових обов'язків, позивач як добросовісна сторона договору банківського вкладу не повинен нести відповідні негативні наслідки у зв'язку з цим. Доводи про наявність у працівників банку та позивача спільного умислу на неправомірні, на думку відповідача, дії не підтверджуються жодними доказами. За таких обставин суд вважає ці доводи безпідставними та необґрунтованими.
Також суд зазначає про те, що переказ грошових коштів з рахунку позивача у ПАТ КБ «Стандарт» 29.01.2015р. відбувся до моменту запровадження у ПАТ КБ «Стандарт» тимчасової адміністрації, що не заперечується сторонами по справі.
Таким чином, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому відмова Уповноваженої особи Фонду включити позивача до такого переліку суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною.
При цьому відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту права, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Згідно з абз.10 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
З огляду на наведене, керуючись приписами ч.2 ст.11 та абз.10 ч.2 ст.162 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до яких ОСОБА_1 просила визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на ліквідацію ПАТ КБ «СТАНДАРТ» Грицака Ігоря Юліановича щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки під час розгляду справи встановлено, що фактично бездіяльність з цього приводу місця не мала, так як Уповноваженою особою Фонду було відмовлено у включені позивача до вказаного переліку, з посиланням на встановлення нікчемності банківських операцій, у зв'язку із чим суд визнає протиправною саме відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «СТАНДАРТ» Грицака Ігоря Юліановича щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, а спосіб захисту, обраний позивачем, є недостатнім для цього.
Також суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича включити ОСОБА_1 в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке зобов'язання є належним шляхом відновлення порушених прав позивача.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на наступне.
Згідно з ч.5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» , - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
З огляду на те, що позивача не включено Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то вказані вище позовні вимоги є вирішенням правовідносин на майбутнє, і тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича щодо не включення ОСОБА_1 в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича включити ОСОБА_1 в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова