Справа № 2-а-81/09/1519
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2011 р.Справа № 2-а-81/09/1519

Категорія:11.5Головуючий в 1 інстанції: Буран В.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

за участю секретаря Тулби О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою Першої ДВС Малиновського району м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2009 року за позовом ОСОБА_3 до Першого відділу ДВС Малиновського району м. Одеси, Одеської філії спеціального державного підприємства «Укрспецюст», за участю заступника прокурора Малиновського району м. Одеси та зацікавленої особи ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій державного виконавця, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Першого відділу ДВС Малиновського району м. Одеси, Одеської філії спеціального державного підприємства «Укрспецюст», за участю заступника прокурора Малиновського району м. Одеси та третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації автотранспортного засобу.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 та прокурора Малиновського району м. Одеси задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Єрьоменко В.В., які були пов'язані з арештом вилученням та реалізацією автомобілю ВАЗ 21061, 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3 - протиправними.

Стягнуто з першої ДВС Малиновського району м. Одеси на користь ОСОБА_3. стягнуті кошти з пенсії, в період з 01.12.2003 року по 31.03.2006 року у розмірі 1795 грн. 86 коп.

Стягнуто солідарно з Перший відділ ДВС Малиновського району м. Одеси та Одеської філії спеціального державного підприємства «Укрспецюст»моральну шкоду у розмірі 100 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Перший відділ ДВС Малиновського району м. Одеси подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанов) Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2009 року, та ухвалити по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Першого відділу ДВС Малиновського району м. Одеси, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Колегією суддів встановлено, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 07.06.1999 року по кримінальній справі № 1 -401 /99 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 були стягнуті витрати на ремонт автомобіля потерпілого у сумі 9669,20 гривень, витрати по оплаті висновку експертизи у сумі 200,63 гривень, витрати на надання юридичної допомоги у сумі 100 гривень та моральну шкоду у сумі 1000 гривень. Всього - 10969,83 гривень.

Судовим виконавцем ОСОБА_6 01.02.2000 року було відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного вироку.

В судовому засіданні суду першої інстанції було з'ясовано, що 04.08.2000 року був складений акт державного виконавця про арешт, опис та вилучення майна боржника, згідно з яким у ОСОБА_2 було вилучено автомобіль марки ВАЗ - 2106 державний номер 163- 98 ОА. який знаходився на стоянці № 8 по вул. 25 Чапаївської дивізії у м. Одесі, для передачі його стягувачу по вартості 10233 гривень. ОСОБА_5 був згоден прийняти цей автомобіль за рахунок боргу. Якщо відняти вартість автомобілю, який було вилучено у позивача, від суми боргу - залишок буде складати 736,83 гривень. Таким чином, на підставі виконавчого листа було утримано та перераховано з пенсії ОСОБА_3 в період з травня 2002 року по вересень 2003 року - 466.19 гривень, тобто необхідної вартості для погашення боргу.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, за винятком майна, виключеного за законом обігу, здійснюється державним виконавцем, шляхом його продажу через торгівельні організації, відповідні структури Міністерства фінансів, на прилюдних торгах, аукціонах, якщо інше не передбачено законом, у двомісячний строк з накладення арешту.

Арешт на автомобіль був накладений 04.08.2000 року, а прилюдні торги проведені 02.02.2001 року.

Відповідно ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний подбати про-забезпечення умов реалізації майна боржника, які не ущемляють його законних інтересів.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що вищезазначена вимога державним виконавцем Єрьоменко В.В. не була виконана.

Проте, колегія суддів не може погодитися з вищезазначеними висновками суду першої інстанції, та слід погодитися з посиланнями апеляційної скарги виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 зазначеного закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника є одним із заходів примусового виконання рішень.

В силу ст. 5 ЗУ Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

На виконання повноважень, державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ Про виконавче провадження»звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Ст. 57 ЗУ Про виконавче провадження»передбачено, що оцінка майна боржника провадиться державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за регульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден.

Для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

04 серпня 2000 року, державним виконавцем було складено акт арешту та опису майна, його вилучення у боржника (а.с. 10).

З метою подальшої реалізації майна, державним було призначено товарознавче дослідження, відповідно до висновків якого вартість автомобіля ВАЗ 21061, який належав позивачу складає 4.503,00 грн.

Довід позивача, щодо необхідності застосування висновків щодо вартості транспортного засобу від 06 червня 2000 року, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки зазначене дослідження проводилось до рішення державного виконавця про арешт майна, та в матеріалах справи відсутні докази того, що зазначене дослідження було призначено в межах виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що дії державного виконавця, спрямовані на опис майна позивача, його оцінку та передачу на реалізацію відповідають вимогам законодавства України, яке регулює питання щодо примусового виконання рішень.

Згідно з п. 4 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 200, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Першого відділу ДВС Малиновського району м. Одеси - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2009 року за позовом ОСОБА_3 до Першого відділу ДВС Малиновському районі м. Одеси, Одеської філії спеціального державного підприємства «Укрспецюст», за участю заступника прокурора Малиновського району м. Одеси та третьої особи ОСОБА_4 -скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Першого відділу ДВС Малиновського району м. Одеси, Одеської філії спеціального державного підприємства «Укрспецюст»відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді