Справа № 825/651/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/651/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

суддів: - Скалозуба Ю.О., Соломко І.І.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_3,

представника відповідачів - Ананка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (Корюківське відділення) про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) 24.04.2017 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області), Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (Корюківське відділення) (далі - Менська ОДПІ) та просить (а.с. 14-17) скасувати:

- рішення Менської ОДПІ від 25.08.2016 № , № , № та № ;

- рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.10.2016 про залишення скарги без розгляду;

- рішення ДФС України від 08.12.2016 про залишення скарги без розгляду.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вимог п. 14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» оскаржувані рішення від 25.08.2016 протягом трьох робочих днів повинні були надіслані або вручені йому Менською ОДПІ, але фактично їх було вручено лише на 15-й день після прийняття.

Зазначив, що ГУ ДФС у Чернігівській області отримало його скаргу 21.09.2016, однак рішення про залишення скарги без розгляду надіслало лише 12.10.2016, чим порушило встановлений п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України строк. Щодо рішення ДФС України вважає, що вказаний суб'єкт владних повноважень, відповідно до вимог п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України, повинен був не відмовляти йому в розгляді скарги, а скасувати всі рішення Менської ОДПІ від 25.08.2016.

Ухвалою суду від 25.05.2017, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, ФОП ОСОБА_3 поновлено строк звернення до суду, із врахуванням мотивів, викладених позивачем в клопотанні від 15.04.2017 (а.с. 45).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що Менською ОДПІ винесено ФОП ОСОБА_3 рішення про застосування штрафних санкцій та пені, у зв'язку із несвоєчасною сплатою (перерахуванням) позивачем єдиного внеску.

Щодо рішень ГУ ДФС у Чернігівській області та ДФС України зазначив, що ФОП ОСОБА_3 порушено законодавчо встановлений термін для подання скарг, а тому останні залишені відповідачами без розгляду. Також пояснив, що відповідно до вимог Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги. Враховуючи наведене, вважає посилання позивача на вимоги п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України необґрунтованими.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.

Судом встановлено, що 25.08.2016 Менською ОДПІ (Корюківське відділення), на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ФОП ОСОБА_3 єдиного внеску було винесено щодо позивача рішення № , № , № та № , якими ФОП ОСОБА_3 нараховано пеню та штрафні санкції. Вказані рішення позивач отримав 09.09.2016, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 18-21).

Вважаючи вказані рішення протиправними, ФОП ОСОБА_3 оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішеннями ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.10.2016 № 162/ФОП/25-01-10-01-15 та ДФС України від 08.10.2016 № 13208/7/99-99-11-02-02-25 скарги позивача залишено без розгляду на підставі пунктів 3, 4 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124, у зв'язку із тим, що ФОП ОСОБА_3 пропущено строк на подання скарги (а.с. 25-26, 27).

Вважаючи вищевказані рішення протиправними, ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Щодо вимоги ФОП ОСОБА_3 про скасування рішень Менської ОДПІ від 25.08.2016 № , № , № та № .

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюється Законом України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція), в редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 2464 розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частин 5, 8, 10, 11 та 12 ст. 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, позивач мав заборгованість із сплати єдиного соціального внеску, що підтверджується вимогами про сплату боргу (недоїмки) від 20.02.2015 № Ф-128-23 на суму 851,46 грн. (недоїмка) та від 20.11.2015 № Ф-128-23 на суму 1267,95 грн. (недоїмка) (а.с. 22, 23).

В квітні 2015 та травні 2016 року ФОП ОСОБА_3 було сплачено недоїмку, визначену Корюківською ОДПІ (Менська ОДПІ (Корюківське відділення)) у вищевказаних вимогах, що підтверджується витягом з облікової картки позивача (а.с. 65-72) та не заперечувалось ФОП ОСОБА_3

Статтею 13 Закону № 2464 визначено права органів доходів і зборів.

Так, відповідно до пунктів 1, 6 та 7 ст. 13 Закону № 2464 органи доходів і зборів мають право:

- отримувати безоплатно від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску, а також інші відомості, необхідні для виконання органами доходів і зборів функцій, передбачених цим Законом;

- стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску;

- застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Крім того, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464).

Нарахування пені, передбаченої цим законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом № 2464, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією.

Підпунктом 2 п. 2 Розділу VII Інструкції передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Відповідно до п. 7 Розділу VII рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках. Перший примірник рішення протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається платнику у порядку, встановленому для надсилання вимог, або вручається під підпис керівнику або головному бухгалтеру платника, банку чи фізичній особі - платнику єдиного внеску.

Рішення про нарахування пені та застосування штрафів вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнім відомим місцем її перебування з повідомленням про вручення.

Таким чином, у випадку виявлення контролюючим органом випадків несвоєчасної сплати (перерахування) юридичними чи фізичними особами сум єдиного внеску, останній зобов'язаний застосувати до таких платників фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 та Інструкцією, про що скласти рішення, яке повинно бути надісланим платнику протягом трьох робочих днів з дня його винесення.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв'язку із невчасною сплатою (перерахуванням) ФОП ОСОБА_3 єдиного внеску, нарахованого Корюківською ОДПІ (Менська ОДПІ (Корюківське відділення)) у вищевказаних вимогах про сплату боргу (недоїмки), Менською ОДПІ правомірно 25.08.2016 винесено позивачу рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № , № , № та № . Колегією суддів встановлено, що їх вручення відбулось із порушенням встановленого Інструкцією терміну.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що процедурні порушення та недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку надсилання (вручення) вищевказаних рішень само по собі не може бути підставою для їх скасування, якщо в судовому засіданні підтвердиться факт їх правомірного винесення. Крім того, порушення Менською ОДПІ (Корюківське відділення) строку вручення рішень від 25.08.2016 № , № , № та № не позбавило ФОП ОСОБА_3 права на їх оскарження, оскільки як встановлено судом та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, контролюючим органом рахувався строк на оскарження вищевказаних рішень саме з моменту їх вручення позивачу, тобто з 09.09.2016.

Колегія суддів звертає увагу на те, що нормами спеціального законодавства України про збір та обіг єдиного внеску не передбачено обов'язку органів доходів і зборів складати і надсилати платникам єдиного внеску разом із рішеннями про застосування штрафних санкцій та нарахування пені відповідних розрахунків, а тому посилання ФОП ОСОБА_3 на ст. 58 Податкового кодексу України щодо не надання Менською ОДПІ (Корюківське відділення) розрахунків штрафних санкцій та пені, суд вважає необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що ФОП ОСОБА_3 в задоволенні позовної вимоги про скасування рішень Менської ОДПІ від 25.08.2016 № , № , № та № , з підстав зазначених позивачем, слід відмовити.

Щодо позовних вимог про скасування рішень ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.10.2016 та ДФС України від 08.12.2016, колегія суддів зазначає таке.

Процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначає Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за № 178/28308 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку у разі якщо скаржник вважає, що контролюючий орган у районі, місті (крім міста Києва), районі у місті, об'єднаний чи спеціалізований неправильно визначив суму недоїмки або прийняв рішення про накладення штрафу та нарахування пені, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, він має право оскаржити таке рішення у відповідному головному управлінні ДФС в області, місті Києві.

Пунктом 3 розділу II Порядку встановлено, що первинна скарга повинна бути подана до відповідного головного управління ДФС в області, місті Києві протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги або рішення територіальних контролюючих органів про нарахування пені та накладення штрафу.

Строк, встановлений для подання первинної скарги, не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скаргу та інші документи до неї передано на пошту. Датою передачі скарги на пошту вважається дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку на конверті або в повідомлені про вручення поштового відправлення.

Таким чином, враховуючи, що ФОП ОСОБА_3 отримав рішення Менської ОДПІ (Корюківське відділення) про застосування штрафних санкцій та нарахування пені 09.09.2016, останнім днем для подання позивачем до ГУ ДФС у Чернігівській області скарги було 19.09.2016.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії конверту, ФОП ОСОБА_3 було передано на пошту для відправлення скаргу 20.09.2016, що підтверджується відповідним відбитком штемпеля Українського ДП ПЗ «Укрпошта» та не заперечувалось самим позивачем, тобто з пропущенням законодавчо встановленого терміну.

Згідно із п. 3 розділу IV Порядку скарга, подана з порушенням порядку і строків, визначених пунктом 3 розділу II та пунктом 1 розділу III цього Порядку, а також відкликана відповідно до цього Порядку, не підлягає розгляду контролюючими органами, про що виноситься рішення про залишення скарги без розгляду та робиться відмітка в журналі реєстрації скарг.?

Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку контролюючий орган при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень, зокрема, залишає скаргу без розгляду.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що ГУ ДФС у Чернігівській області правомірно залишило скаргу ФОП ОСОБА_3 без розгляду, про що винесено рішення від 12.10.2016 № 162/ФОП/25-01-10-01-15.

В свою чергу, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на порушення ГУ ДФС у Чернігівській області порядку прийняття та надсилання рішення від 12.10.2016, визначеного п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 Розділу IV Порядку встановлено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Таким чином, в даному випадку питання терміну надсилання контролюючим органом рішення за результатами розгляду скарг платників, врегульовано спеціальним законодавством, тому саме воно, а не норми Податкового кодексу України, має застосовуватись до даних правовідносин.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.10.2016 № 162/ФОП/25-01-10-01-15 було надіслано вказаним відповідачем ФОП ОСОБА_3 12.10.2016 та отримане позивачем 08.11.2016 (а.с. 64), що не заперечується самим платником, тобто прийнято і надіслано у встановлений Порядком строк.

Згідно із п. 1 Розділу ІІІ Порядку у разі якщо головні управління ДФС в областях, місті Києві надсилають скаржнику рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий скаржник має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до ДФС.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 було пропущено встановлений Порядком строк для звернення із скаргою до контролюючого органу, колегія суддів вважає, що ДФС України обґрунтовано прийняла рішення від 08.12.2016 № 13208/7/99-99-11-02-02-25 про залишення скарги позивача без розгляду.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів зазначає, що ФОП ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про скасування рішень ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.10.2016 та ДФС України від 08.12.2016 слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Водночас, позивачем не було надано доказів, на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, а відтак, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, тому в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3 має бути відмовлено.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді: Ю.О. Скалозуб

І.І. Соломко