Справа № 337/1588/17
Суддя: Нещеретна Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/337/136/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Нещеретна Л.М., розглянувши в м.Запоріжжя в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій щодо перерахунку пенсії протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо виплати йому пенсії з 04.11.2016 року за віком нижче прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії та виплачувати пенсію за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу із розрахунку на місяць для осіб які втратили працездатність (з 04.11.2016 -1130 грн., з 01.12.2016 року - 1247 грн., з 01.05.2017 року - 1312 грн.) з 13.11.2016 року з урахуванням виплачених сум, врахувавши, що розмір його пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з подальшою зміною у законодавстві; стягнути на його користь судовий збір.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що йому з 27.03.2015 року призначено пенсію за віком в розмірі мінімальної пенсії за віком в розмірі 949,00 грн. На його звернення до відповідача про перерахунок суми нарахованої пенсії з врахуванням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя листом за №57/З-9 від 13.05.2017 року відмовило йому у перерахунку пенсійної виплати в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вважає таку відмову протиправною, оскільки розмір пенсійних виплат, які їй проводяться, є меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначений законом. В зв'язку з цим, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно позиції відповідача, викладеної в письмових запереченнях, пред'явлені вимоги Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя не визнало, зазначивши, що дійсно позивач ОСОБА_1 з 27.03.2015 року перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії позивача складає 751 грн. 79 коп., тому до зазначеного розміру встановлюється адресна державна допомога в розмірі 297,81 грн.

Позивач має загальний страховий стаж 28 років, що є меншим страхового стажу, ніж встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною 1 цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки у позивача недостатньо страхового стажу для призначення пенсії в розмірі прожиткового мінімуму і він має право на призначення пенсії лише в розмірі пропорційному наявному страховому стажу, вважають, що пенсія призначена і виплачується згідно з вимогами чинного законодавства. Таким чином відповідач вважає, що правових підстав здійснення перерахунку пенсії немає.

Суд, дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом з наданих сторонами доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 27.03.2015 року перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На звернення позивача ОСОБА_2 до відповідача, листом за №57/З-9 від 13.05.2017 відмовило у перерахунку пенсійної виплати в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зазначивши, що пенсія призначена і виплачується згідно з вимогами чинного законодавства пропорційно неповного страхового стажу позивача - 28 років в розмірі 1049,60 грн., в тому числі: 751,79 грн. - розмір пенсії за віком; 297,81 грн. - доплата до прожиткового мінімуму пропорційно наявному страховому стажу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003р. № 1058-IV (надалі за текстом - Закон № 1058-IV) мінімальна пенсія, це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст.28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно частини 3 статті 42 Закону № 1058-IV тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Згідно Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає з 01.05.2017 року 1312 грн.

За приписами ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» ( із змінами) визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З наведеного вбачається, що відповідачем позивачу призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та розмір пенсійних виплат, які проводяться позивачу, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Згідно з частиною 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України та ч.3 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. зазначив, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Також, суд звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 8 КАС України, яка зобов'язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 року по справі «Проніна проти України» та від 12.07.2016 року по справі «Петриченко проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права та не здійснюючи підвищення пенсії, порушив право позивача на отримання пенсії в розмірі не нижчому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений законом.

Враховуючи вищевикладене, а також факт того, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є стабільним і встановлюється щорічно бюджетним законодавством, а виплата пенсії не підлягає обмеженню строком, суд прийшов до висновку, що дії відповідача по виплаті пенсії позивачу в розмірі, який є нижчим ніж встановлено законом, є неправомірними, а отже позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести нарахування та виплатити різницю між прожитковим мінімумом, для осіб, які втратили працездатність та виплаченою позивачу пенсією за період з 13.11.2016 року підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надалі проводити виплати відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України, суд вважає, що ця вимога є передчасною і не може бути на даний час предметом розгляду у суді, оскільки направлена на майбутнє, а тому в задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягає стягненню сплачений за позовні вимоги судовий збір у розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2, 6, 18, 41, 122, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії з 04.11.2016 року за віком нижче прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 13 листопада 2016 року та виплатити ОСОБА_1 різницю між належною до виплати сумою пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та фактично отриманою пенсією за період з 13.11.2016 року по день ухвалення рішення у справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Л.М. Нещеретна