Справа № 822/1012/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1012/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представників позивача представників відповідача - Хмельницька митниця ДФС представника відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій областіДушкевич О.Г. Ромашина В.М. Киричука С.М. Горобчишина С.В. Приступи І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Екопласт" , третя особа на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Агрос-КНК" до Хмельницької митниці ДФС , Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови, стягнення надміру сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року; визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00187 від 01.11.2016 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що між позивачем та компанією Polyplex Europa Polyester Film Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (Турецька республіка) укладено контракт № 12/09-2013 від 12.09.2013 року.

30.04.2015 року позивач уклав договір № 18/15 з товариством з обмеженою відповідальністю "Агрос-КНК" про надання послуг по декларуванню товарів, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Хмельницькій митниці ДФС.

Позивач 01.11.2016 року для проведення митного оформлення товару подав до митного посту Хмельницької митниці митну декларацію та товаросупровідні документи для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом визначення митної вартості товарів.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів відповідач виявив, що вони не містять всіх даних до обраного методу визначення митної вартості, а також містять розбіжності та зобов'язав позивача надати додаткові документи.

Позивач не погоджується з винесеною відповідачем карткою відмови в митному оформленні транспортного засобу та рішенням, оскільки вважає, що відповідачу надані всі документи і дотримані всі умови, встановлені статтею 53 МК України, необхідні для визначення митної вартості за основним методом.

Також позивач вважає, що витребовуючи у нього додаткові документи, митниця належним чином не зазначила, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обгрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

З огляду на викладене, позивач вважає прийняті відповідачем картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00187 від 01.11.2016 року та рішення про коригування митної вартості товарів за про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року протиправними та просить їх скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, та надали суду пояснення за змістом позову.

Також пояснили, що витребовуючи крім основних ще додаткові документи, відповідач не конкретизував які саме розбіжності містять наданні позивачем документи та не зазначено інформації яка могла би визвати сумнів у достовірності заявленої митної вартості.

Враховуючи наведене позивач вважає, що відсутні підстави для обгрунтованого сумніву щодо вартості імпортованого товару.

За таких обставин, картку відмови в прийняті митної декларації, в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішення про коригування митної вартості товарів необхідно визнати протиправними та скасувати.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, пояснивши суду, що митний орган може відмовити у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у визначених Митним кодексом України випадках.

Документи подані до митного оформлення не мають всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

В зв'язку з відсутністю відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів та рішення про коригування митної вартості.

Крім того зазначили, що відповідно до статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Враховуючи дані обставини відповідачем, відповідно до частини 5 статті 53 МК України декларанта зобов'язано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість сировини.

У відповідь на запит про надання додаткових документів, декларантом надіслано повідомлення про відсутність змоги їх надання.

В зв'язку із тим, що декларантом не було надано додаткові документи, які могли спростувати виявлені розбіжності та ознаки недекларування окремих складових митної вартості, Хмельницькою митницею ДФС відповідно до положень частини 3 статті 53 МК України винесено рішення про коригування митної вартості від 01.11.2016 року № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року.

Позивачем 17.01.2017 року було надано Хмельницькій митниці ДФС додаткові документи (копії) для підтвердження митної вартості товарів, проте запитуваних додаткових документів позивач не надав.

За результатом опрацювання наданих документів, відповідачем встановлено, що вони не містять всіх необхідних відомостей, які підтверджують числове значення такої складової митної вартості як страхування, хоча застосування умов поставки CIF (вартість, страхування і фрахт) згідно з міжнародними правилами ІНКОТЕРМС означає, що продавець повинен забезпечити морське страхування для усунення ризиків загибелі або пошкодження товару при перевезенні (продавець укладає договір страхування і сплачує страховий внесок).

Відповідно до частини 9 статті 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обгрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Враховуючи викладене, листом Хмельницької митниці ДФС від 20.01.2017 року № 273/10/22-70-00.2-19 позивачу надано обгрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно поданих письмових заперечень на даний адміністративний позов, в яких зазначила, що Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області не вчиняло жодних протиправних дій, які б могли призвести до порушення прав та інтересів позивача.

Представник третьої особи на стороні позивача в судове засідання не прибув, хоча третя особа була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та надіслав на адресу суду письмові пояснення на даний адміністративний позов, в яких зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю "Агрос-КНК" є лише митним брокером ТОВ "Екопласт", та вказав, що контроль визначення митної вартості товарів здійснювався органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення, шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

При підготовці та здійсненні процедури по митному оформленню партії товару ТОВ "Агрос-КНК" було подано до Хмельницької митниці ДФС повний комплект документів, наданий ТОВ "Екопласт", перелік яких визначено частинами 2, 3 статті 53 МК України.

Справу просить розглянути за відсутності її представника.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1.1 статті 1 ПК України, він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа, та відповідно до статтей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 41.1, 41.3 статті 41 ПК України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Згідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Із пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем, який виступає в якості покупця та компанією Polyplex Europa Polyester Film Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (Турецька республіка), яка виступає в якості продавця укладено контракт № 12/09-2013 від 12.09.2013 року, згідно з яким компанія Polyplex Europa Polyester Film Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (Турецька республіка) взяла на себе зобов'язання виробляти та поставляти ТОВ "Екопласт" ПЕТ плівку, ціна та характеристики якої зазначаються в Додатках до контракту, а ТОВ "Екопласт" взяло на себе зобов'язання приймати та оплачувати ПЕТ плівку у відповідності до умов контракту.

Згідно із пунктом 1 цього контракту продавець продає, а покупець купує товар згідно додатків, які є невід'ємною частиною цього контракту.

Пунктом 3.1. Додатку № 3 до контракту встановлено, що товар поставляється на умовах поставки CIF -Одеса, згідно правил Інкотермс 2000.

Згідно додатку № 7 від 04.10.2016 року до контракту компанія Polyplex Europa Polyester Film Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (Турецька республіка) поставила ПЕТ плівку компанії ТОВ "Екопласт" по ціні 1,25 доларів США за 1 кг.

ТОВ "Екопласт" здійснило оплату товару, визначеного в додатку № 7, двома платежами:

- перший- 12.10.2016 року у розмірі 3122,25 доларів США;

- другий 20.10.2016 року у розмірі 11803,88 доларів США.

Товар переміщений через митний кордон України, та поставлений на територію України до Хмельницької митниці під митний контроль в режимі імпорту.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості встановлений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Позивач відповідно до процедури декларування, встановленої статтею 257 Митного кодексу України, для проведення митного оформлення імпортованого товару 01.11.2016 року подав до митного органу митну декларацію № 400050000/2016/015528 для митного оформлення товару "Двосторонньо орієнтована плівка. Склад: поліетилентерафталат (ПЕТ). Одношарова, непориста, неармована, несамоклейна, без підкладки та не сполучена з іншими матеріалами. Товщина плівки 12 мікрон. Марка SARAFIL, тип TF. Для виробництва рукавів та пакетів для запікання харчових продуктів. Ширина 600 мм - 3686,5 кг (32 рулони), ширина 750 мм - 8254,4 кг (38 рулонів), торгівельна марка: SARAFIL. Виробник: Polyplex Europa Polyester Film Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi".

На виконання вимог статтей 52, 53 Митного кодексу України до митної декларації позивач подав товаросупровідні документи для митного оформлення товару, перелік яких наведений у відповідній графі митної декларації.

При визначені митної вартості товару позивачем застосовано основний метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну - за ціною договору (контракту).

Однією із форм здійснення митного контролю посадовими особами митних органів, як це передбачено пунктом 1 частини 1 статті 336 Митного кодексу України є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

При проведені перевірки документів та відомостей, які надав позивач митному органу під час переміщення товару через митний кордон України, контролюючим органом встановлено розбіжності, а саме:

- у пункті 3.5 контракту передбачено, що постачальник зобов'язаний передати покупцю, серед іншого, страховий поліс, який до митного оформлення надано не було;

- згідно пункту 3.1 контракту товар поставлявся на умовах поставки CIF Одеса згідно з міжнародними правилами Інкотермс 2000. Проте в пункті 2.3 контракту зазначено, що ціна товару включає вартість упаковки, тари, маркування, навантаження на судно та перевезення морським транспортним.

Застосування умов поставки CIF (вартість, страхування і фрахт) згідно з міжнародними правилами Інкотермс 2000 означає, що продавець повинен забезпечити морське страхування для усунення ризиків загибелі або пошкодження товару при перевезенні, тобто продавець укладає договір страхування і сплачує страховий внесок. Інформація щодо включення до ціни товару такої складової митної вартості як страхування у поданих до митного оформлення документах була відсутня.

- прайс-лист відправника був складений 24.10.2016 року, а комерційний рахунок - інвойс був складений на 10 днів раніше вказаної дати, тобто 14.10.2016 року. Цей факт свідчить про те, що поданий до митного оформлення 01.11.2016 року прайс-лист не відноситься до зазначеної партії товару;

- згідно листа фірми-виробника товару плівка виготовлена з стокових матеріалів. Зазначена інформація відсутня у товаросупровідних документах та не відображена в графі 31 МД "вантажні місця та опис товарів".

Пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Враховуючи, що документи, надані позивачем для митного оформлення товару містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, митний орган рішенням № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року про коригування митної вартості товарів, зобов'язав позивача надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість сировини.

Листом № 01-04/7 від 17.01.2017 року позивач повідомив відповідача, що вказаних додаткових документів у позивача в наявності немає, та надав інші, на його думку додаткові документи, та додаткову інформацію для застосування основного методу оцінки митної вартості (за ціною договору), відповідно, на думку позивача, у митного органу відсутні підстави для застосування другорядного методу оцінки митної вартості.

Суд зазначає, що за змістом додатково наданих позивачем документів, відповідачу неможливо встановити будь-яку інформацію щодо складових митної вартості товару, а також стосовно виявлених при перевірці розбіжностей.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обгрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обгрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідач при перевірці митної декларації № 400050000/2016/015528 від 01.11.2016 року та документів, які підтверджують митну вартість товару прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року, яким визначив митну вартість товару за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів, а також виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00187 від 01.11.2016 року.

У вказаному рішенні відповідач зазначив причину відмови: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення митної вартості у відповідності до вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

В зв'язку з вищезазначеним необхідне подання додаткових документів у відповідності до частини 3 статті 53 Митного кодексу України: виписки з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість сировини.

Метод 1 для визначення митної вартості не застосовано відповідно до вимог частини 2 статті 58 Митного кодексу України.

Консультацію проведено.

Застосовано другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема митної декларації № 10027000/2016/273074 від 18.10.2016 року.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року, відповідач виставив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00187 від 01.11.2016 року, якою відмовив у митному оформленні (випуску) товарів.

З метою випуску вказаного товару у вільний обіг, враховуючи наявність картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00187 від 01.11.2016 року, якою позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, митне оформлення товару здійснено 01.11.2016 року за митною вартістю, визначеною за митною декларацією № 400050000/2016/0015528 під гарантійні зобов'язання за правилами частини 7 статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 8 статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Позивач 17.01.2017 року надав для підтвердження митної вартості товару додаткові документи:

- зведений меморіальний ордер від 20.10.2016 року;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 39 від 18.10.2016 року;

- зведений меморіальний ордер від 12.10.2016 року;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 38 від 10.10.2016 року;

- документи, що підтверджують витрати в порту;

- документи, що підтверджують витрати на фрахт товарів;

- SWIFT від 13.10.2016 року;

- SWIFT від 21.10.2016 року;

- листи від Polyplex Europa Polyester Film Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi 01.11.2016 року та 22.11.2016 року;

- інформацію біржових організацій про рівень цін на ринку поліетилену.

Хмельницька митниця ДФС розглянула надані позивачем документи, та встановила, що в наданих додаткових документах, відсутні відомості, що підтверджують числове значення страхування, як складової, що включається до митної вартості товару; відсутні висновки про якісні та вартісні показники товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, які б могли підтвердити чи спростувати відомості (згідно листа фірми-виробника товару) про те, що плівка стокова, або ж виготовлена зі стокової сировини.

Окрім того, поданий до митного оформлення прайс-лист від 24.10.2016 року виданий після виставлення комерційного рахунку-інвойсу від 14.10.2016 року, тому митний орган зробив висновок, що прайс-лист не відноситься до зазначеної партії товару.

В зв'язку з цим відповідач своїм листом № 273/10/22-70-00.2-19 від 20.01.2017 року відмовив позивачу в скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року.

Суд, досліджуючи встановлені обставини справи вважає, що у відповідача були правові підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00187 від 01.11.2016 року, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В судовому засіданні встановлено, що при проведені перевірки документів та відомостей, які надав позивач митному органу під час переміщення товару через митний кордон України, контролюючим органом встановлено розбіжності, а саме:

- у пункті 3.5 контракту передбачено, що постачальник зобов'язаний передати покупцю, серед іншого, страховий поліс, який до митного оформлення надано не було;

- згідно пункту 3.1 контракту товар поставлявся на умовах поставки CIF Одеса згідно з міжнародними правилами Інкотермс 2000. Проте в пункті 2.3 контракту зазначено, що ціна товару включає вартість упаковки, тари, маркування, навантаження на судно та перевезення морським транспортним.

Застосування умов поставки CIF (вартість, страхування і фрахт) згідно з міжнародними правилами Інкотермс 2000 означає, що продавець повинен забезпечити морське страхування для усунення ризиків загибелі або пошкодження товару при перевезенні, тобто продавець укладає договір страхування і сплачує страховий внесок. Інформація щодо включення до ціни товару такої складової митної вартості як страхування у поданих до митного оформлення документах була відсутня.

- прайс-лист відправника був складений 24.10.2016 року, а комерційний рахунок - інвойс був складений на 10 днів раніше вказаної дати, тобто 14.10.2016 року. Цей факт свідчить про те, що поданий до митного оформлення 01.11.2016 року прайс-лист не відноситься до зазначеної партії товару;

- згідно листа фірми-виробника товару плівка виготовлена з стокових матеріалів. Зазначена інформація відсутня у товаросупровідних документах та не відображена в графі 31 МД "вантажні місця та опис товарів".

Так як при перевірці встановлено відсутність документів які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, суд вважає, що відповідач правомірно зобов'язав позивача надати додаткові документи, провівши відповідну консультацію з представником позивача.

Оскільки позивач надав додаткові документи, з яких також неможливо встановити числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, відповідач у повній відповідності до вимог Митного кодексу України прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року, в зв'язку з тим, що неможливо провести митне оформлення товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю товару виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Так як позивач не надав відповідачу додаткові документи для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідач не мав законних підстав для визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, тобто за ціною договору (вартість операції).

Представниками позивача в судовому засіданні не наведено доказів того, що митна вартість товарів повинна була бути визначена шляхом застосування основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно частин 1, 2 статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Відповідач при визначенні митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, застосував другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема митна декларація № 100270001/2016/273074 від 18.10.2016 року, відповідно частини 1 статті 57 Митного кодексу України.

Суд враховує, що позивач при проведенні митного оформлення товару не надав митному органу витребовуваних додаткових документів.

Враховуючи наведене, суд робить висновок про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості № 400050000/2016/000046/2 від 01.11.2016 року, яким він визначив митну вартість товару за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00187 від 01.11.2016 року, відповідають вимогам Митного кодексу України, тому у суду відсутні правові підстави для того щоб визнати їх протиправними та скасувати.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов необгрунтований та недоведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому у його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 41 ПК України, ст. ст. 1, 4, 7, 52, 53, 54, 55, 57, 59, 246, 248, 257, 318, 321, 335, 336 Митного кодексу України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 30.05.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2017 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський