Справа № 815/296/17
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/296/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Лиманської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить скасувати податкові повідомлення-рішення Березівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області від 31.12.2013 року № та НОМЕР_1. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта перевірки, яка здійснена з порушенням норм чинного законодавства. Позивач вказує, що їй не було вручено до початку перевірки повідомлення. Також позивач зазначає, що нею не було допущено перевищення встановленої п. 181.1 ст. 181 ПКУ загальної суми від здійснення своєї господарської діяльності, що підлягає оподаткуванню, у тому числі з використанням локальної або глобальної компютерної мережі, оскільки загальна нарахована (сплачена) на користь ФОП сума протягом останніх 12 календарних місяців від здійснення підприємницької діяльності склала 252 237, 63 грн. (без урахування ПДВ), а не 302 686, 36 грн., як зазначено відповідачем в акті перевірки. За таких підстав, позивач вважає, що податковим органом безпідставно було визначено розмір грошового зобовязання на суму 24127, 33 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 6031,83 грн.

Разом з тим, позивач вважає необґрунтованими висновки відповідача про порушення нею п. 49.18 ст. 49, ст. 202, п. 203.1 ст. 203 ПКУ з огляду на те, що нею не були подані до податкового органу податкові декларації з ПДВ за період лютий-червень 2013 року і заява про реєстрацію платником ПДВ, що стало підставою для застосування штрафних санкцій в сумі 850,00 грн., оскільки позивачем не було допущено перевищення 300 000 грн. протягом останніх 12 календарних місяців.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що податкове повідомлення-рішення № від 31.12.2013 року за основним платежем на суму у розмірі 24127,33 грн. та за штрафними санкціями на суму 6031,83 грн. та податкове повідомлення - рішення № за штрафними санкціями на суму у розмірі 850 грн. прийняті за результатом проведення документальної планової невиїзної перевірки від 12.12.2013 року №4/1700- ФОП ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі. Також представник відповідача зазначив, що податкове повідомлення рішення винесено відповідачем правомірно у відповідності до норм чинного законодавства. На підставі вищевикладеного представник відповідача вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця 28.11.2005 року проведено державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1. (а.с. 166).

Відповідно до п. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Судом встановлено, що на підставі п. 77.1, 77.4 ст. 77 ПКУ, ч. 2 п. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», наказу про проведення планової документальної перевірки Березівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області № 162 від 20.11.2013 року та плану-графіка проведення документальних планових перевірок посадовою особою Березівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області з 22 листопада 2013 року по 28 листопада 2013 року проведено документальну планову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.11.2010 року по 30.06.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою податкового органу зроблено висновок, що документальною плановою невиїзною перевіркою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період діяльності 01.07.2010 року 30.06.2013 року встановлено порушення п.п. 181.1 ст. 181, п. п. 183.2 ст. ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПКУ, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 24127,33 грн., а також п.п. 49.18 ст. 49, ст. 202, п. 203.1 ст. 203 ПКУ у результаті неподання податкових декларацій про сплату податку на додану вартість, звітів за період, що перевірявся, в тому числі по звітних (податкових) періодах лютий червень 2013 року, про що складено акт № 4/1700- від 12.12.2013 року (а.с. 67-103 т. 1).

На підставі акту перевірки № 4/1700- від 12.12.2013 року Березівською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 31.12.2013 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 850,00 грн., та № НОМЕР_2 від 31.12.2013 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на 24127,33 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6031,83 грн. (а.с. 61-64 т. 1).

В акті перевірки № 4/1700- від 12.12.2013 року зазначено, що встановлено заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в саме: загальні валові доходи ФОП ОСОБА_1 за 12 місяців - з лютого 2012 року по січень 2013 року включно, згідно звітів про використання РРО склали 302 686, 36 грн., тобто перевищили 300 тис. грн.

Також в акті зазначено, що ОСОБА_1 повинна була до 10.02.2013 року надати до інспекції заяву ф.№1-ПДВ та зареєструватися платником ПДВ, але цього нею зроблено не було. Відповідно до звітів про використання РРО та книг розрахункових операцій, оподатковуваний дохід за період 11 лютого 2013 року - 30 червня 2013 року склав 120636, 7 грн. Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.07.2010р. по 30.06.2013р. встановлено, що ОСОБА_1 в порушення п.п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.2, ст. 183, п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187 Податкового Кодексу України 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями ФОП не зареєструвалась як платник податку на додану вартість 11 лютого 2013 року. Відповідно до звітів та книг РРО за період 11 лютого 2013 року - 30 червня 2013 року, об'єкт оподаткування склав 120636,70грн. Внаслідок чого встановлено заниження податкових зобов'язань з здійснення підприємницької діяльності по податку на додану вартість всього у сумі 24 127,33грн. (120636,7*20%).

Також в акті № 4/1700- від 12.12.2013 року зазначено, що в порушення п.п. 49.18 ст. 49, ст. 202, п. 203.1 ст. 203 ПКУ ФОП ОСОБА_1 не були надані податкові декларації по ПДВ за лютий-червень 2013 року.

Порядок обчислення та сплати податку на додану вартість регламентується розділом V Податкового кодексу України (статті 180 211 т. 1).

Відповідно до п.п. 180.1.1, 180.1.2 п.180.1 ст.180 ПКУ для цілей оподаткування платником податку є: будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Згідно до п.181. 1 ст.181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

З зазначеної норми вбачається, що у разі нарахування (сплати) особі протягом останніх 12 календарних місяців загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання).

Отже, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що п. 181.1 ст. 181 ПКУ визначає вирахування суми ПДВ, сплаченої позивачем при придбанні товару. Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 20 травня 2014 року у справі № К/800/43388/13.

При цьому постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року по справі №815/5206/14, адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Березівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_3 від 03.09.2014 року та № НОМЕР_4 від 03.09.2014 року, винесених на підставі акту перевірки № 205/1703- від 07.07.2014 року задоволено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.02.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Березівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області.

Цією постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 суду встановлено, що позивачем не було перевищено граничної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню - 300 000 грн. за період з лютого 2012 року по січень 2013 року та у ФОП ОСОБА_1 не виникло обовязку у строк до 10.02.2013 року подати до Березівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області заяву про реєстрацію платником ПДВ.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача щодо неспроможності висновків, викладених в акті перевірки №4/1700- від 12.12.2013 року обґрунтованими, оскільки відповідачем при розрахунку загальної суми від здійснення ФОП ОСОБА_1 операцій з поставки товарів (послуг) протягом 12 календарних місяців не було відраховано з цієї суми податок на додану вартість, як того вимагає п.181.1 ст.181 ПК, внаслідок чого ДПІ прийшло до помилкового висновку про перевищення позивачем встановленої цією нормою граничної суми у 300000 грн. та про обовязок ФОП ОСОБА_1 у строк до 10.02.2013 року подати до Березівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області заяву про реєстрацію платником ПДВ.

А отже, відповідно необґрунтованими є і висновки відповідача щодо необхідності подання ФОП ОСОБА_1 податкової звітності з ПДВ за період з лютого 2013 року по червень 2013 року та сплати податку на додану вартість в розмірі 24 127,33 грн.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача в обґрунтування заперечень на даний позов, що ФОП ОСОБА_1 самостійно сплачено грошові зобовязання, визначені в податкових повідомленнях-рішеннях № НОМЕР_2 від 31.12.2013 року та № НОМЕР_1 від 31.12.2013 року, оскільки добровільне виконання позивачем вимоги податкового органу не свідчить про його правомірність та обґрунтованість висновків акту перевірки від 12.12.2013 р. № 4/1700-, на підставі якого нараховані сплачені позивачем грошові зобовязання. А також сплата платником податків грошового зобовязання, визначеного податковим органом за результатом перевірки, не позбавляє позивача права на оскарження податкового повідомлення-рішення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 31.12.2013 року № та НОМЕР_1, прийняті Березівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів в Одеській області необґрунтовано та підлягають скасуванню.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно до квитанцій № 0.0.680217117.1 від 31.12.2016 року та № 0.0.691592469.1 позивачем сплачений судовий збір за подання даної позовної заяви в розмірі 640,00 грн.(а.с. 3,4) Отже, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, з Лиманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань слід стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_5) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Березівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області від 31.12.2013 року № НОМЕР_2, № НОМЕР_1.

Стягнути з Лиманської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області ( , адреса: 67500, Україна, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, Проспект 40-річчя Визволення, буд. 7) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5) судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 30 травня 2017 року.

Суддя О.А. Левчук

.