Справа № 820/1736/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 р. Справа №820/1736/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод", в якому просить суд: стягнути до бюджету кошти в рахунок погашення податкового боргу з Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» (код 08326540), місцезнаходження юридичної особи: 63404, Харківська обл., Зміївський р-н, м. Зміїв, вул. Зміївська, будинок 29, з усіх відкритих розрахункових рахунків, в загальному розмірі 216434,62 гривень (в т.ч. 176995,22 грн. з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок №0227, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227, Банк: ГУДКСУ ) Харківській області, МФО 851011; 39388,09 грн. земельний податок з юридичних осіб на розрахунковий рахунок №0228, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227, Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011; 51,31 грн. надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах на розрахунковий рахунок №0228, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227. Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 8510110).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг у загальному розмірі 216434,62 гривень, який виник внаслідок несплати належних сум зобовязань.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження без його участі. Просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, які у ньому викладені.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду подання.

Суд вважає, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що адміністративна справа повинна бути розглянута в порядку письмового провадження, на основі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Казенне підприємство "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 08326540 ( а.с. 10-15).

Згідно з обліковими картками відповідача, які наявні у справі, за ним рахується податковий борг в загальній сумі 216434,62 гривень, який складається з заборгованості: з податку на додану вартість у розмірі 176995,22 грн., з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 39388,09 грн. та з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах у розмірі 51,31 грн., який також підтверджується довідкою про наявність заборгованості (а.с.16-17).

Так, податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 176995,22 грн. виник внаслідок несплати наступних зобовязань: за декларацією № НОМЕР_1 від 19.10.2016 у сумі 44088 грн. (час виникнення 30.10.2016) , за декларацією № НОМЕР_2 від 15.11.2016 у сумі 5499 грн. (час виникнення 30.11.2016), за уточнюючим розрахунком № НОМЕР_3 від 01.11.2016 у сумі 667 грн. (час виникнення 22.12.2016), за податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_4 від 20.12.2016 у сумі 566,62 грн., винесеним на підставі акту камеральної перевірки податкової звітності від 20.12.2016 № 187/12/08326540 (яке отримане уповноваженою особою відповідача та доказів оскарження та скасування якого сторонами не надано) (час виникнення 06.01.2017), за декларацією № НОМЕР_5 від 16.01.2017 у сумі 87541 грн. (час виникнення 30.01.2017), за уточнюючими розрахунками № НОМЕР_6 від 02.02.2017 у сумі 20 грн. (час виникнення 02.02.2017), № НОМЕР_7 від 01.11.2016 у сумі 32031 грн. (час виникнення 09.02.2017), № НОМЕР_7 від 09.02.2017 у сумі 961 грн. (час виникнення 09.02.2017), № НОМЕР_8 від 01.08.2015 у сумі 2427 грн. (час виникнення 15.02.2017), № НОМЕР_8 від 15.02.2017 у сумі 73 грн. (час виникнення 15.02.2017), № НОМЕР_9 від 01.11.2014 у сумі 1032 грн. (час виникнення 15.02.2017), № НОМЕР_9 від 15.02.2017 у сумі 31 грн. (час виникнення 15.02.2017) та за несплати пені у розмірі 2058,60 грн. ( а.с.19-29).

Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 39388,09 грн. виник внаслідок несплати наступних зобовязань за податковими розрахунками земельного податку : № від 05.02.2016 у сумі 9847,03 грн. (час виникнення 30.10.2016), № НОМЕР_10 від 05.02.2016 у сумі 9847,03 грн. (час виникнення 30.11.2016), № від 05.02.2016 у сумі 9847,03 грн. (час виникнення 30.12.2016), № від 05.02.2016 у сумі 9847 грн. (час виникнення 30.01.2017) (а.с.31-32).

Податковий борг з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах у розмірі 51,31 грн. виник внаслідок несплати зобовязань за декларацією екологічного податку № НОМЕР_11 від 23.10.2016 та згідно з розрахунком податкового зобовязання з екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах № НОМЕР_12 від 23.10.2016 (час виникнення 19.11.2016) ( а.с.34-36).

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як зясовано судом, заявлена субєктом владних повноважень вимога про стягнення коштів ґрунтується на зобов'язаннях самостійно визначених платником податку у відповідних податкових деклараціях, зобовязаннях, визначених контролюючим органом, а також сум пені, нарахованої за несплати зобовязань в установлений законом строк.

У наявних правовідносинах порядок сплати податків, зборів стосовно наявної у відповідача суми заборгованості визначений Податковим кодексом України.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом у випадках, не повязаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.

Однак, у визначений законом строк, суму податкових зобов'язань до бюджету відповідач у повному обсязі не сплатив.

Отже, за таких обставин, у відповідача є в наявності податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 176995,22 грн., з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах у розмірі 51,31 грн.

Крім того, за названих вище обставин, за відповідачем також рахується податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 39388,09 грн.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі статтею 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Статтею 286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2.ст. 286 ПК України).

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним (п. 286.3.ст. 286 ПК України).

За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним. У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни (п. 286.4.ст. 286 ПК України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця ( п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

В силу приписів п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виставлення відповідачу податкової вимоги), у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом було виставлено податкову вимогу від 06.05.2014 № 135-25, яка була направлена на адресу відповідача 06.05.2014 та отримана ним 16.05.2014 (а.с.37).

Вимога відповідачем не оскаржена та не виконана, доказів протилежного до суду сторонами подано не було.

Крім того, згідно даних податкового органу, податковий борг відповідача не переривався та станом на день розгляду справи - не погашений, що підтверджується письмовими поясненнями представника позивача та даними інтегрованих карток платника податків (а.с. 51-65).

Суд зазначає, що відповідно до п.20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Статтею 96 ПК України унормовано погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

Водночас, матеріалами справи не підтверджено наявність обставин для застосування приписів названої статті до даних правовідносин. Доказів протилежного суду не надано.

Позивач повідомив суд про наявність у Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" відкритих рахунків в банківських установах, а саме: Харків.ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», м.Харків, МФО 351533, р/р 5770 ( укр. гривня), р/р 4414 (укр. гривня); АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, р/р 8920 (долар США), р/р 8820 ( укр. гривня), р/р НОМЕР_13 ( укр. гривня), р/р 0320 ( укр. гривня); АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р 7800 (укр. гривня), р/р 7875 (укр. гривня), р/р 7800 ( укр. гривня); Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, р/р 6512 (укр. гривня); ФХарківське обласне у АТ Ощад м.Харків, МФО 351823, р/р 9705 (укр. гривня); ПАТ «Мегабанк», Харків, МФО 351629, р/р НОМЕР_14 (укр. гривня) ( а.с.38-41).

Станом на час розгляду справи, загальна сума заборгованості перед бюджетом відповідачем добровільно в повному обсязі сплачена не була та складає 216434,62 гривень.

Таким чином, сума боргу Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" підлягає погашенню шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 8-14, 71,72, 94, 159, 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" про стягнення податкового боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Казенне підприємство "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" ( , місцезнаходження юридичної особи: 63404, Харківська обл., Зміївський р-н, м. Зміїв, вул. Зміївська, будинок 29) на користь Державного бюджету України суму коштів за податковим боргом у розмірі 216434,62 грн. ( двісті шістнадцять тисяч чотириста тридцять чотири гривні 62 копійки), у тому числі 176995,22 грн. ( сто сімдесят шість тисяч девятсот девяносто пять гривень 22 копійки) з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок №0227, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011; 39388,09 грн. ( тридцять девять тисяч триста вісімдесят вісім гривень 09 копійок) з земельного податку з юридичних осіб на розрахунковий рахунок №0228, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011; 51,31 грн. ( пятдесят одну гривню 31 копійку) з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах на розрахунковий рахунок №0228, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Шляхова О.М.