Справа № 821/708/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/708/17
11 год. 06 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кромпа О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області (відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.02.17 за № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачені за результатами річного декларування на 38261 грн. 83 коп. та зі штрафними санкціями 9565 грн. 45 коп., та № про збільшення суми грошового зобов'язання по сплаті військового збору на 2921 грн. 31 коп. із штрафними санкціями 730грн. 33 коп., які були прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки при прощенні боргу за кредитним договором позивач здійснив погашення половини кредитного боргу шляхом купівлі доларів США за національну валюту України, оскільки інших джерел отримання іноземної валюти він не мав. Отже, здійснюючи виконання кредитного договору в іноземній валюті позивач зазнав значних збитків у вигляді додаткових грошових витрат, оскільки курс долара США до гривні станом на 2015 рік значно виріс по зрівнянню з таким курсом станом на 01.01.2014р. Позивач посилається на те, що при надані податкового розрахунку до фіскальної служби, банком не були враховані положення пункту 8 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, за якими до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання з іноземної валюти у гривню (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі спрощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Представник відповідача прибув в судове засідання, заперечує проти позову, посилається на те, що спірні податкові повідомлення-рішення є законними та прийнятими відповідно до діючого податкового законодавства України. ПАТ «Укрсоцбанк» підтвердило анулювання (прощення) заборгованості ОСОБА_3 в розмірі 309530 грн. 11 коп. та надано докази повідомлення ОСОБА_3 про обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб із суми прощеної основної заборгованості за кредитом зі відображенням такого доходу у річній податковій декларації. Просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

19.06.2006 між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № Ф060600К на суму 73520,00 доларів США 00 центів зі сплатою 12,2 % річних, на строк до 18.06.2021 для цілей фінансування будівництва придбання (інвестування) житла. В договорі був передбачений порядок погашення основної суми заборгованості щомісячно по 408 доларів. Станом на 18.09.2015 заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становила 28640,00 доларів США (основний борг) та 79 ,56 доларів США (проценти за користування кредитом), усього 28719 дол. 56 центів.

18.09.2015 між позивачем та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту, відповідно до якого за умови погашення ОСОБА_3 заборгованості у сумі 14360,00 доларів США, банк здійснює анулювання (прощення) залишку заборгованості за кредитом після такого погашення.

В той же день, позивачем була здійснена сплата вищезазначеної заборгованості, про що була складена заява па сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, у якій ОСОБА_3 просить анулювати (здійснити прощення) заборгованість за договором кредиту в сумі 14359,56 доларів США, також зазначено, що позивач є належним чином повідомлений банком про обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річний податковій декларації відповідно до вимог пп. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України.

Одночасно Банк направив до Херсонській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Херсонській області податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь фізичної особи і сум утриманого з них податку - форма 1ДФ із зазначенням розміру суми спрощеної основної заборгованості за кредитом, перераховану у національну валюту України за курсом НБУ станом на 18.09.2015, що становило 309 530 грн. 11 коп.

Фахівцем Херсонської ОДПІ 15-19.12.2016 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, результати перевірки зафіксовані актом № 900/21-03-13-05/НОМЕР_3 від 26.12.2016. В акті вказано про порушення позивачем п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України, яке полягало у невключені ОСОБА_3 в повному обсязі до загального річного оподаткованого доходу суми доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 194754, 15 грн., що призвело до нарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 38261 грн. 83 коп. та військового збору у сумі 2921 грн. 31 коп. До такого висновку податкова інспекція дійшла на підставі відомостей ЦБД про суми виплачених доходів позивачу від ПАТ «Укрсоцбанк» за 2015 рік в сумі 309530 грн. 11 коп. (дохід за ознакою «126-додаткове благо»). В свою чергу, позивачем в декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік в розділі «інші доходи» задекларовано суму 114775 грн. 96 коп., розбіжність склала 194754 грн. 15 коп. Заниження податку на доходи фізичних осіб становить за 2015 рік 38261 грн. 83 коп. Також податкова інспекція дійшла до висновку про заниження військового збору на суму 2921 грн. 31 коп. ( виходячи зі ставки 1,5 % від об'єкта оподаткування 194754 грн. 15 коп.)

За висновками перевірки 07.02.17 Головним управління Державної фіскальної служби у Херсонській області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ , в якому з посиланням на п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст.54, абз.2 п. 123.1 ст. 123 та п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачені фізособами за результатами річного декларування, на 38261 грн. 83 коп., а також застосовані штрафні санкції на суму 9565 грн. 45 коп.;

№ , в якому з посиланням на 54.3.2 п. 54.3 ст.54, абз.2 п.123.1 ст. 123 та п.п.1.4. п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, було збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати військового збору на 2921 грн. 31 коп., а також застосовані штрафні санкції на суму 730 грн. 33 коп.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач 24.03.17 звернувся з відповідною скаргою до ДФС України, але рішенням ДФС України № 5262-13199-99-11-02-01-14 від 14.04.2017 скарга була залишена без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення - без змін. Крім того, зазначеним рішенням додатково було збільшене грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 80 грн. та штрафні санкції - на 20 грн. за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 07.02.2017.

Позивач вважає податкові повідомлення-рішення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач зазначає, що з метою правильного визначення суми доходів, яка підлягає декларуванню за результатами 2015 року та, як наслідок для правильного визначення розміру податку з доходів фізичних осіб та військового збору, що підлягають сплаті, позивач листом на адресу банку просив внести до податкового розрахунку форми 1-ДФ уточнення щодо суми додаткового блага, отриманого внаслідок прощення суми заборгованості за кредитним договором, з урахуванням положень п.8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПКУ, а саме зменшити цю суму на курсову різницю (між курсом долару США станом на 18.09.2015 та станом на 01.01.2014), але відповіді не отримав. Позивач стверджує про те, що погашення кредиту здійснювалося шляхом купівлі доларів США за національну валюту України, тому позивач здійснюючи виконання кредитного договору в іноземній валюті зазнав значних збитків у вигляді додаткових грошових витрат, оскільки курс долара США до гривні станом на 2015 рік значно виріс по зрівнянню з таким курсом станом на 01.01.2014.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку..

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

В силу п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Відповідно до пп.14.1.54 ПКУ доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З аналізу наведених положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

В силу абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пп. "б" п.176.2 ПКУ сума доходу платника податку - боржника у вигляді суми анульованого боргу відображається кредитором у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, за ознакою доходу "126".

Банк вчинив дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позичальника. Відповідно, у ОСОБА_3 (позичальника) виникли податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та обов'язок задекларувати доходи за підсумками року. Визначення додатковим благом суми списаного боргу відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості особа отримує економічну вигоду у вигляді збереження активів шляхом припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до пп.49.18.4 ст. 49 ПКУ такий платник податку - боржник зобов'язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку (за податковою адресою), відобразити в ній дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації (п.179.7 ст. 179 ПКУ). Згідно з п.49.1 ст. 49 ПКУ податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки до органу державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку (за податковою адресою).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 задекларувала в декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік отримання додаткового блага у вигляді суми анульованого (прощеного ) боргу 114775 грн. 96 коп.

У зв'язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, було доповнено підрозділ 1 розділу XX, пунктом 8 згідно із Законом № 321-УПІ від 9 квітня 2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань», яким, зокрема, встановлено, що: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.»

Отже, з цієї норми слідує, що до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання з іноземної валюти у гривню (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі спрощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року. Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Матеріали справи свідчать про наявність боргу за кредитним договором станом на 18.09.2015 в розмірі 28719 ,56 дол. США, банк анулював заборгованість в розмірі 14359,56 доларів США при умові сплати позивачем 14360 дол. кредиту. За курсом Нацбанку України станом на день прощення суми боргу в гривневому еквіваленті вона складала 309530 грн. 11 коп. (курс долара = 21,5981 грн.) , ця ж сума прощеного боргу в гривневому еквіваленті станом на 01.01.14 становила 114775 грн. 96 коп. (курс долара = 7,993 грн.)

Отже, різниця між 309530,11 грн. - 114775 грн. 96 коп. = 194754 грн. 15 коп. є курсовою різницею та не вважається доходом в цілях оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Доходом (додатковим благом) вважається сума 114775 грн. 96 коп. , яку позивач самостійно задекларував в декларації, та сплатив з цієї суми податок на доходи фізичних осіб. Також позивачем був задекларований і військовий збір з суми отриманого додаткового блага в розмірі 1721 грн. 64 коп. Самостійно визначені податкові зобов'язання позивачем сплачено в повному обсязі, що підтверджуються наданими суду доказами.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем не було отримано оподатковуваного доходу в розумінні ст.14, п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, 165 Податкового кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу також на правову позицію ДФС України, яка висловлена в листі від 29.04.16 № 4507/С/99-99-13-02-03-14, про те, що в цілях оподаткування слід розрізняти та розглядати окремо дохід у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором, та дохід у вигляді суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу (норма про обчислення якої наведена вище).

Таким чином, після настільки глибокої девальвації, яка мала місце в Україні в 2014-2015 рр., зобов'язання валютних позичальників суттєво зросли, що робить цілком логічним й доречним рішення держави надати для них податкові преференції.

Той факт, що банком при надані податкового розрахунку до фіскальної служби, не були враховані положення пункту 8 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України , не впливає на податкові обов'язки позивача. При проведені перевірки позивачем надавались відповідні документи, з яких відповідач мав можливість встановити розмір доходу позивача та застосувати п.8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПКУ до правовідносин з банком з приводу прощення суми основного боргу за кредитним договором та сплати податків за її отримання.

Згідно зі статтею статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши норми податкового законодавства, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України

Керуючись статтями 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Херсонській області: № від 07.02.2017 та № від 07.02.2017.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 травня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2