Справа № 2-а-2064/10/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 р.Справа № 2-а-2064/10/1570

Категорія:6.1Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської залізниці на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року по справі за адміністративним позовом Одеської залізниці до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування,, -

В С Т А Н О В И В:

30.07.2009 року Одеська залізниця звернулася до суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області, та просила скасувати постанову № 432/09-Зн від 12.05.2009 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду позивач надав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Згідно п/п9 п. а) ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належить власне повноваження щодо надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Відповідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про основи містобудування», визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

Згідно ст. 22 вказаного Закону, забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права

користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) виникає щодо земельних ділянок, визначених для містобудівних потреб містобудівною документацією, місцевими правилами забудови. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об'єктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про планування і забудову територій», державні будівельні норми та інші нормативно-правові акти з питань планування і забудови територій є обовязковими для суб'єктів містобудування.

Відповідно до ч.1,2,8 ст. 23 вказаного Закону забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації,

капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво). Розміщення об'єктів містобудування на території населених пунктів та за їх межами здійснюється відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки згідно із затвердженою містобудівною документацією, регіональними або місцевими правилами забудови. планування окремої земельної ділянки, будівництво на ній будинків і споруд власниками або користувачами здійснюються з урахуванням законних інтересів інших власників або користувачів земельних ділянок, будинків і споруд.

Згідно ст. 24 вказаного Закону, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону. Замовник або уповноважена ним особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) щодо намірів забудови земельної ділянки, в якій зазначаються призначення будівлі, споруди та орієнтовні характеристики забудови. До заяви (клопотання) можуть бути додані передпроектні роботи. Орган місцевого самоврядування визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки місцевим правилам забудови населеного пункту, містобудівній документації. У разі якщо зазначені в заяві (клопотанні) наміри належать до переважного чи допустимих видів забудови відповідної території, орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, встановлені місцевими правилами забудови населеного пункту. У разі якщо наміри забудови земельної ділянки не відповідають вимогам містобудівної документації та видам використання території, встановленим місцевими правилами забудови, державними нормами, орган місцевого самоврядування протягом місяця з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику висновок щодо цієї невідповідності та рекомендації стосовно можливої зміни намірів забудови земельної ділянки. У разі якщо органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування мають намір забудови з власної ініціативи або з урахуванням пропозицій щодо намірів забудови вільних від забудови територій, внесених фізичними чи юридичними особами, вони вправі доручити відповідному органу земельних ресурсів і органу містобудування та архітектури внести пропозиції щодо добору

земельних ділянок відповідно до земельного законодавства. Добір земельних ділянок здійснюється на підставі затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, регіональних або місцевих правил забудови.

Містобудівне обґрунтування погоджується з відповідними

органами містобудування та архітектури, земельних ресурсів, охорони культурної спадщини, природоохоронним та санітарно-епідеміологічним органом. Свої висновки зазначені органи надають протягом місяця з дня подання на їх розгляд містобудівного

обґрунтування незалежно один від одного.

Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки,

викладені в містобудівному обґрунтуванні, після його погодження та врахування результатів громадського обговорення в порядку, встановленому цим Законом, затверджуються рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування

одночасно із затвердженням містобудівного обґрунтування.

Замовник, який має наміри забудови, що не відповідають

містобудівним умовам і обмеженням, встановленим для земельної ділянки, що перебуває у його власності або користуванні, може звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з додатковими пропозиціями та обґрунтуваннями цих намірів.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у

п'ятиденний строк з дня реєстрації такого звернення направляє його разом з матеріалами обґрунтувань на розгляд відповідного органу містобудування та архітектури, який за участю органів земельних ресурсів, охорони культурної спадщини, природоохоронних і санітарно-епідеміологічних органів у двотижневий строк готує і подає до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування висновок, який містить пропозиції щодо доцільності (недоцільності) внесення змін до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, місцевих правил забудови, містобудівної документації. У разі розгляду пропозицій щодо будівництва екологічно небезпечних об'єктів, комплексів будинків і споруд різного призначення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування може бути продовжено строк підготовки такого висновку, але не більше ніж на два тижні.

На підставі зазначених у висновку пропозицій орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про відмову у внесенні змін до містобудівної документації, місцевих правил забудови або про надання згоди на розроблення містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта із застосуванням процедури проведення громадського обговорення.

За результатами громадського обговорення містобудівного обґрунтування, на підставі пропозицій стосовно внесення змін до містобудівної документації, місцевих правил забудови, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, орган

виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає відповідне рішення.

Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки,

отримані відповідно до частини четвертої цієї статті або затверджені рішенням відповідної місцевої ради, є підставою для отримання інших вихідних даних для проектування об'єкта (об'єктів) забудови земельної ділянки та здійснення цього проектування.

Розміщення тимчасових споруд та реклами здійснюється в

порядку, встановленому законодавством

Згідно ст. 29 цього Закону Дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що

засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями

державного архітектурно-будівельного контролю.

Замовник та підрядник для одержання дозволу на виконання

будівельних робіт подають до відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю письмову заяву, до якої додаються:

1) документи від замовника будівництва:

документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; проектна документація на будівництво, погоджена та затверджена в порядку, визначеному законодавством; відомості про здійснення авторського і технічного нагляду; копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт (у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування); фінансова звітність, що складається відповідно до статті 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( 996-14 ), та копія ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових послуг, засвідчена в установленому законом порядку (у разі здійснення будівництва, що передбачає пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб);

2) документи від підрядника будівництва:

копії установчих документів та свідоцтва про державну

реєстрацію; копія ліцензії на виконання функцій генпідрядника будівництва

об'єкта, засвідчена в установленому законом порядку; договір (контракт) підряду на будівництво об'єкта; документ про призначення відповідальних виконавців робіт; відомості про кваліфікацію та досвід спеціалістів, які братимуть участь у виконанні замовлення;пропозиції щодо залучення субпідрядників. Розгляд заяви, прийняття рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт або про відмову у його наданні, видача та реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт (або відмови в його наданні) здійснюються інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом місяця з дня реєстрації заяви.

Перелік будівельних робіт, на виконання яких не вимагається

дозвіл, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без

дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та скасування (анулювання) дозволу на виконання будівельних робіт і порядок

ведення реєстру виданих та скасованих (анульованих) дозволів на виконання будівельних робіт затверджуються Кабінетом Міністрів України

Відповідно до ч. 1 ст. 26 цього Закону суб'єкти містобудування зобов'язані дотримуватися регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність»( в ред. на момент виникнення спірних правовідносин) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю).

Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Кіровоградській області діє відповідно до вказаної правової норми.

Згідно з п. 3,4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2006 р. N 1434, Основними завданнями Держархбудінспекції є: участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері архітектури та будівництва; виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури, на Інспекцію та її територіальні органи покладено функції щодо проведення перевірок, розгляд питань про правопорушення у сфері містобудування з прийняттям відповідних рішень.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування»справи про правопорушення у сфері містобудування розглядаються Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю здійснюють державний нагляд за додержанням підприємствами вимог містобудівної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, будівельних норм, державних стандартів, норм і правил при здійсненні проектування, будівельних робіт, виготовленні будівельних матеріалів, виробів і конструкцій. При цьому, посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу на будівництво обєктів і підприємства будівельної індустрії незалежно від форм власності.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,що рішенням виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області від 18 травня 2007 року № 167 було надано дозвіл Знамянській дистанції колії на будівництво бази комплектації матеріалів верхньої будови колії та було зобовязано: замовити проектно-кошторисну документацію та погодити її у відділі архітектури та містобудування; отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю; отримати ордер на право виконання земельних робіт; після завершення будівельних робіт ввести обєкти в експлуатацію

Апеляційний суд вважає ,що поняття «дозвіл на будівництво»та «дозвіл на виконання будівельних робіт»- не є тотожними , бо «дозвіл на будівництво»видається ,в цьому випадку ,виконкомом Знамянської міської ради Кіровоградської області та передує відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій»затвердженню проекту відведення земельної ділянки під забудову міською радою та наданню дозволу на виконання будівельних робіт інспекцією ДАБК

25 березня 2009 року посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області було проведено позапланову перевірку виконання вимог, встановлених законодавством у сфері містобудування, стандартами, нормами, правилами додержання Закону України «Про планування і забудову територій», за результатами якої було складено акт перевірки № 35/2009-Зн. У ході перевірки було встановлено, що будівництво побутового корпусу розпочато без дозволу на виконання будівельних робіт інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області, що є порушенням статті 29 Закону України «Про планування і забудову територій». На час перевірки влаштовані стрічкові фундаменти із бетонних блоків, розміри будівлі в плані 12Х12 м.

У звязку з виявленими порушеннями Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області було видано припис від 25 березня 2009 року ДП «Одеська залізниця»на будівництво побутового корпусу бази комплектації матеріалів верхньої будови колії Знамянської дистанції колії ДП «Одеська залізниця»та запропоновано ДП «Одеська залізниця»зупинити виконання будівельних робіт, надати до Інспекції довідку про вартість виконаних робіт з будівництва, інформацію про проектну організацію та оформити дозвіл на виконання будівельних робіт .

Відповідно до статті 29 Закону України «Про планування і забудову територій»здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування»підприємства, їх обєднання, установи та організації незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції, реставрації та капітальному ремонту, виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, а так само які є замовниками у будівництві або поєднують функції замовника і підрядчика, несуть відповідальність у вигляді штрафу за проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання або без затвердженої проектної документації у розмірі пятдесяти відсотків вартості цих робіт.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 вказаного Закону підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є протокол, складений уповноваженою на те особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Частиною 4 даної статті передбачено, що рішення посадової особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на підприємство штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до цього Закону.

ДП «Одеська залізниця»не заперечувало проти вчинених порушень та на виконання припису Одеська залізниця надала усю необхідну інформацію, у т.ч. вартість виконаних робіт та припинила будівельні роботи.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області було складено протокол про правопорушення у сфері містобудування від 6 травня 2009 року, з зазначенням на порушення ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій»та зазначено, що винним у правопорушенні є Одеська залізниця та згідно абз.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування»та на підставі обстежень і розрахунків правопорушення підлягає накладанню штрафу у розмірі пятдесяти відсотків вартості виконаних робіт .

12 травня 2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області було винесено постанову № 432/09-Зн про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування у розмірі 32 757 грн. 00 коп.

10 липня 2009 року Знамянською дистанцією колії одержано дозвіл Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області на виконання будівельних робіт № 108/2009-Кр.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, які не підтверджені доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що судом першої інстанції при постановлені постанови правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права та не має підстав для зміни чи скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року ,апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд :

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської залізниці залишити без задоволення , а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення , однак, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : пис/

Судді: