Справа № 826/25111/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 травня 2017 року м. Київ№ 826/25111/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деревообробна компанія «РОІК» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Привалової Євгенії Євгеніївни, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОІК» про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Деревообробна компанія «РОІК» (далі - позивач, ТОВ «Деревообробна компанія «РОІК») з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Привалової Євгенії Євгеніївни (далі - відповідач), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОІК» (далі - третя особа, ТОВ «Торговий дім «РОІК»), в якому, з урахуванням позовної заяви з уточненими позовними вимогами, поданої 09.12.2015, просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 21202391 від 08.05.2015, яким право власності на адміністративний корпус загальною площею 2329,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за ТОВ «Торговий дім «РОІК».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушенням вимог чинного законодавства при вчиненні вказаних реєстраційних дій щодо права власності зазначеного нерухомого майна за третьою особою не перевірено факту відсутності підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Зокрема, позивач зазначив, що у третьої особи було відсутнє право на проведення державної реєстрації права власності на адміністративний корпус загальною площею 2329,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказане майно перебуває на балансі у позивача та не було передано як внесок до статутного капіталу ТОВ «Торговий дім «РОІК».

Представник позивача в судовому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.05.2015 прийняте на підставі та у межах повноважень, з урахуванням всіх обставин, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи не прибув в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надав.

З урахуванням положень частини шостої статті 128 КАС України судом ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, представниками учасників позивача, третьої особи та фізичної особи ОСОБА_2, які діяли в інтересах вказаних Учасників, 18.11.2009 прийнято рішення про створення ТОВ «Торговий дім «РОІК» зі статутним капіталом в розмірі 45 000 000,00 грн., визначення часток у статутному капіталі товариства та порядку передачі їх до статутного капіталу, що підтверджується протоколом №1 від 18.11.2009.

Представниками Учасників ТОВ «Торговий дім «РОІК» складено акт оцінки та приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Торговий дім «РОІК» №2 від 18.11.2009 про оцінку майнового внеску ТОВ «Деревообробна компанія «РОІК» в статутний капітал ТОВ «Торговий дім «РОІК», в тому числі, у вигляді частини майнового комплексу під літерою «А» - адміністративного корпусу загальною площею 2329,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 11 259 736,68 грн. Відповідно до вищевказаного акту Учасник Товариства, ТОВ «Деревообробна компанія «РОІК» в особі свого представника передає у статутний капітал ТОВ «Торговий дім «РОІК» частково свій вклад у вигляді майнового внеску, а інший Учасник, ОСОБА_2, в особі свого представника приймає до статутного капіталу Товариства з подальшою передачею на баланс перелічене в акті майно, в тому числі частину майнового комплексу під літерою «А» - адміністративний корпус загальною площею 2329,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

ТОВ «Торговий дім «РОІК» було зареєстроване та набуло статусу юридичної особи 23.11.2009.

08 травня 2015 року ТОВ «Торговий дім «РОІК» звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 11324689, а саме щодо реєстрації права власності на адміністративний корпус загальною площею 2329,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Встановивши відсутність підстав для відмови у державній реєстрації прав, державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Приваловою Є.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 21202391 від 08.05.2015, яким право власності на адміністративний корпус загальною площею 2329,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за ТОВ «Торговий дім «РОІК».

В свою чергу, позивач вважає протиправним зазначене рішення, а також дії відповідача з видачі заявнику свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна за номером 37322820, оскільки вчинені без законних підстав. Позивач стверджує, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач не врахував, що жодного документа, який би підтвердив факт передачі вказаного нерухомого майна у власність юридичної особи - ТОВ «Торговий дім «РОІК», заявником не надано. Наданий третьою особою акт оцінки та приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Торговий дім «РОІК» №2 від 18.11.2009, на думку позивача, не підтверджує факт передачі такого майна у власність ТОВ «Торговий дім «РОІК», оскільки вказане Товариство не є стороною такого акта, акт складено до реєстрації Товариства, особи, які його підписали не діяли від імені вказаного Товариства, а кожний з них діяв від свого імені.

Також, позивач вказує на те, що подана третьою особою разом із заявою про державну реєстрацію довідка від 28.12.2009 за №26, в якій зазначено, що майновий комплекс загальною площею 2329,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 на балансі ТОВ «Деревообробна компанія «РОІК» не перебуває (не знаходиться), є неналежним доказом передачі майна у статутний капітал Товариства та підставою для реєстрації права власності, оскільки позивач заперечує видачу такої довідки та стверджує, що вказане нерухоме майно не було передано ТОВ «Деревообробна компанія «РОІК» у власність ТОВ «Торговий дім «Роік» в якості внеску до статутного капіталу та перебуває на балансі ТОВ «Деревообробна компанія «РОІК» до цього часу.

До того ж, на підтвердження тієї обставини, що жодного майна позивачем не було передано у власність ТОВ «Торговий дім «Роік» чи інших осіб, позивач надав договори оренди нерухомого майна, додаткові угоди до вказаних договорів та акти приймання-передачі частину приміщень вказаного адміністративного корпусу в оренду, витяги про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 20.03.2013, згідно якого на все рухоме майно позивача накладено арешт, а також від 12.12.2014, згідно якого нерухоме майно позивача згідно акту опису від 12.12.2014 перебуває у податковій заставі.

Таким чином, з огляду на зазначене, наявні письмові докази у матеріалах справи, беручи до уваги всі викладені обставини в сукупності, суд вважає, що, у даному випадку, позивач звернувся до суду за захистом своїх корпоративних прав, порушених на його думку, зокрема, безпідставним прийняттям державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності на належне йому нерухоме майно - адміністративний корпус, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Торговий дім «РОІК». Тобто фактично за захистом порушеного права власності на майно, передане як вклад до статутного (складеного) капіталу зареєстрованого товариства.

З урахуванням цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Таким чином, публічно-правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника. Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

При цьому, відповідно до частини першої статті 2, підпунктів 6, 8 частини першої статті 3, частини першої статті 6 КАС України предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси юридичних осіб, тобто суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26.03.2013 у справі № 21-438а12.

В той же час, право на звернення до адміністративного суду з позовом відповідно до вказаних норм є можливістю фізичних та юридичних осіб ініціювати судове провадження в адміністративній справі з метою судового захисту їх прав, свобод чи інтересів, порушених суб'єктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин.

Проте, у даному випадку, спір виник між юридичною особою та її учасником (засновником) з приводу права власності на майно, передане юридичній особі як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

Окрім того, згідно роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», зокрема, у пунктах 1.5, 1.6 вказано, що підвідомчими господарським судам на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України є спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи та юридичною особою щодо права власності на майно, передане юридичній особі як вклад до статутного (складеного) капіталу.

У тих випадках, коли позивач (засновник, учасник, акціонер, член юридичної особи) одночасно (у межах однієї позовної заяви) заявляє до суб'єкта владних повноважень вимоги, що є похідними від інших вимог у корпоративному спорі, справа підлягає розгляду в господарському суді.

У відповідності до частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що спір, з метою вирішення якого позивач звернувсь до суду, виник з приводу корпоративних відносин, між юридичною особою та її учасником (засновником) з приводу права власності на майно, передане юридичній особі як вклад до статутного (складеного) капіталу, та не має ознак публічно-правових відносин, у зв'язку з чим спірні правовідносини є господарсько-правовими, а тому не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, оскільки даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за доцільне закрити провадження у даній справі та роз'яснити, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деревообробна компанія «РОІК» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Привалової Євгенії Євгеніївни, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОІК» про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур