Справа № 524/10050/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/524/138/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

29.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., за участі представника відповідача ДПП НП України ОСОБА_1, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_3 із вказаним адміністративним позовом.

Зазначив, що 29 листопада 2016 року о 18 год. 50 хв. год. в м. Кременчуці по проспекту Лесі Українки, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 та був зупинений відповідачем, котрий склав відносно нього постанову, в якій було зазначено, що він (позивач) нібито здійснив зупинку ближче 10 метрів до перехрестя чим порушив п.15.9 (г) ПДР України, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки поліцейський роти № 3 Управління патрульної поліції м. Кременчука ОСОБА_2, не вірно зазначив фабулу порушення та не впевнився у дорожній обстановці, що потягло невірне застосування норм чинного законодавства. Правил дорожнього руху України не порушував, діяв у відповідності до Правил дорожнього руху України і не створював загрози безпеці дорожнього руху.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд визнати незаконними дії поліцейського та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 811674 від 29 листопада 2016 року.

Ухвалою суду від 03 січня 2017 року до участі у справі було залучено позивачем ОСОБА_3, відповідачами - Департамент патрульної поліції Національної поліціїУкраїни, поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_2

У судовому засіданні представник відповідача ДПП НП України ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що поліцейський не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих йому законом повноважень, наполягали на тому, що ОСОБА_3 порушив вимогу п.15.9 (г) ПДР України.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув про день час та місце слухання справи повідомлявся законом встановленому порядку, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач - інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_2 в судове засідання не прибув про день час та місце слухання справи повідомлявся законом встановленому порядку, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно зі ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з ч. 1 тієї самої статті, з якої випливають, що захист прав та інтересів юридичних осіб, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно правових відносин.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 17 згаданого Кодексу України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заявлені відповідачі не зявились в судове засідання , ігнорували вимогу суду про необхідність надання матеріалів адміністративного провадження, письмових заперечень , доказів, доводів і спростувань позовних вимог не надали, тому суд вирішив спір на підставі доказів, що були надані позивачем.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», р/н НОМЕР_1, був зупинений у м. Кременчуці по проспекту Лесі Українки відповідачем - поліцейським роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_2, котрий склав відносно нього постанову, в якій було зазначено, що він (позивач) нібито здійснив зупинку ближче 10 метрів до перехрестя чим порушив п.15.9 (г) ПДР України, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Копія постанови була вручена позивачеві на місці його складання та ухвалення під розпис. Права та обов'язки відповідачем були роз'яснені позивачеві.

Дана постанова була ухвалена, за висновком суду, передчасно, з порушенням вимог ст.ст. 33 35, 222, 268, 276 КпАП України, та підлягає скасуванню за наступних обставин.

Так, з пояснень позивача постає, що 29 листопада 2016 року близько 18 год. 50 хв., позивач рухався на автомобілі «Toyota Land Cruiser» (державний номерний знак ВІ 0001 ЕІ) у м. Кременчуці по вул. Лесі Українки. Рухаючись по вул. Л. Українки в позивача задзвонив телефон з метою не порушення правил дорожнього руху та не заважаючи іншим учасникам дорожнього руху зупинив транспортний засіб на вільній ділянці за 15 метрів від повороту. До позивача підїхав поліцейський роти № 3 Управління патрульної поліції м. Кременчука ОСОБА_2 та повідомив, що позивач здійснив зупинку ближче 10 метрів до перехрестя. Позивач пояснив, що він стоїть більше ніж 10 метрів, але на його пояснення поліцейський не відреагував та склав постанову про адміністративне правопорушення. Він повідомив, що зараз негайно прибере транспортний засіб та вчинить дії, відповідно до пункту 15.14. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.11 Правил дорожнього руху України. Вказував що він не міг здійснити стоянку ближче 10 метрів до перехрестя, так як знаходився на самому перехресті. Не можна притягнути особу до відповідальності за стоянку ближче десяти метрів до перехрестя на самому перехресті. Тобто, поліцейський роти № 3 Управління патрульної поліції м. Кременчука ОСОБА_2, не вірно зазначив фабулу порушення та не впевнився у дорожній обстановці, що потягло невірне застосування норм чинного законодавства, оскільки позивач допустив проступок, а саме зупинення транспортного засобу на перехресті з круговим рухом.

Суд також враховує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були враховані всупереч вимогам ст. 280 КпАП України обставини щодо вчинення проступку, вини позивача чи підлягає позивач адміністративній відповідальності, не були встановлені обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто фактично не були перевірені вимоги які зазначаються у ст.ст. 17 22, 33 35 КпАП України.

Відповідачі не подали належні і допустимі докази на спростування встановлених обставин, на підтвердження правомірності дій при ухваленні стосовно позивача постанови.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху було безпідставним, а тому вказану постанову необхідно визнати протиправною та скасувати.

Керуючись ст.ст. 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 811674 від 29 листопада 2016 року, ухваленої інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на користь держави.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2017 року.

Суддя: