Справа № 807/1930/16
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4898/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Коваля Р.Й.

за участю секретаря судового засідання - Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року у адміністративній справі №807/1930/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2016 року позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 21.11.2016 року та № від 21.11.2016 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 21.11.2016 року та № від 21.11.2016 року.

Стягнуто з Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (, 90400, Закарпатська обл., місто Хуст, вул. Духновича, будинок 17) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_3) витрати зі сплати судового збору в розмірі 6890,00 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень), який сплачений згідно платіжного доручення №904 від 28.11.2016 року.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Хустська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Хустською ОДПІ було проведено камеральну перевірку правомірності нарахування ФОП ОСОБА_1, від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту,бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2016 року за результатами якої складено акт від 18.11.2016 року №143/1300/НОМЕР_3.

Перевіркою встановлено порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, п. 198.3 ст. 198, п.200.1 пп. "б" п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 788654 грн. та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (значення рядка 21 декларації) на суму 496 175 грн.

У зв'язку із проведеною перевіркою та виявленими порушеннями податковим органом винесено податкове повідомленням-рішенням № від 21.11.2016 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 496175 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2016 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 788654 грн. та донараховано штрафні санкції у розмірі 394327 грн.

Перевіркою відображених за рядком 11.1 розділу II податкової декларації з ПДВ за вересень 2016 року встановлено, що на формування податкових повідомлень-рішень мало вплив проведення операцій з імпорту на територію України транспортних засобів, а саме:

- ВМД №610632 від 15.09.2016 року, опис товару: напівпричіп - рефрижератор для перевезення вантажів, трьохвісний, новий, к-сть 1 шт., обладнаний холодильною установкою, FERROPLAST для глибокої заморозки - V6, марка - Smitz, тип SCB*S, модель SCO 24/L- PP45 COOL, номер кузова / шассі - WMS НОМЕР_4, рік виготовлення - 2016 рік, назва відправника - Shmitz Cargobul AG, адреса відправника - 22, D-48612, Horstmar, Німеччина, статистична вартість 1607857,31 грн. ( 54300,00 EUR ), сума ПДВ сплачена митним органам 321571,46 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, видане на ім'я ОСОБА_1;

- ВМД № 610575 від 14.09.2016 року, опис товару: напівпречіп - рефрижератор для перевезення вантажів, трьохвісний, новий, к-сть 1 шт., обладнаний холодильною установкою, FERROPLAST для глибокої заморозки - V6, марка - Smitz, тип SCB*S, модель SCO 24/L -13.4 FP 45 COOL,номер кузова / шассі - WSM НОМЕР_5, рік виготовлення - 2016 рік, назва відправника - Shmitz Cargobul AG, адреса відправника - Bahnhofstrasse 22, D -48612, Horstmar, Німеччина, статистична вартість 1617866,86 грн. ( 54300,00 EUR ), сума ПДВ сплачена митним органам 323573,37 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_7, видане на ім'я ОСОБА_1.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту у вересні 2016 року віднесено суму податку на додану вартість за придбані транспортні засоби:

- сідельний тягач Volvo FH 13 4x2 (НОМЕР_10) - одна одиниця, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_8, видане на ім'я ОСОБА_1;

- сідельний тягач Volvo FH 13 4x2 (НОМЕР_11) - одна одиниця, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_9, видане на ім'я ОСОБА_1.

Згідно податкової накладної № 68 від 19.09.2016 року, сума придбання становить 5894233,20 грн., в тому числі ПДВ 982372,20 грн. Постачальник - ТзОВ "ВФС Україна" ( код за , ІПН 72).

У відповідності до митних декларацій форми МД-2 №610632 від 15.09.2016 року та № 610575 від 14.09.2016 року (а.с. 39-42), СПД ОСОБА_1, за транспортні засоби - напівпричепи - рефрижератори для перевезення вантажів, сплатив митні платежі, що стверджується платіжними дорученнями №688 від 14.09.2016 року на суму 325000,00 грн., та №689 від 15.09.2016 року на суму 320200,00 грн.

Вищевказані транспорті засоби були зареєстровані за фізичною особою ОСОБА_1 під номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу відповідно № НОМЕР_13 та № НОМЕР_15.

Також позивачем було придбано відповідно до договору фінансового лізингу №UKR06-0416F (а.с.38), сідельний тягач Volvo FH 13 4x2 (НОМЕР_10) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_8, видане на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 45 ) та сідельний тягач Volvo FH 13 4x2 (НОМЕР_11), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_9, видане на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 44) та сплачено відповідні платежі згідно податкової накладної № 68 від 19.09.2016 року, сума придбання становить 5894233,20 грн., в тому числі ПДВ 982372,20 грн.

Відповідач приймаючи вказані вище податкові повідомлення-рішення виходив з того, що придбані ОСОБА_1 транспортні засоби зареєстровано на фізичну особу, тому, враховуючи вимоги ст. 325 Цивільного кодексу України та постанову Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", така обставина не дає можливості вважати майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними фондами суб'єкта господарювання - фізичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", зокрема пунктами 6-7 встановлено, що: транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі - підрозділи Державтоінспекції). Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно пункту 8 вищевказаної Постанови державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до пункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, в тому числі автоматичне бюджетне відшкодування в порядку та за критеріям, визначеним у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до абз."а" п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду (п.198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (ст. 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У розумінні пп. 14.1.36 ПК п.14.1 ст. 14 України - господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Обов'язковими ознаками господарської діяльності (згідно наведених приписів ГК України та ПК України) є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; вона спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлюється Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок).

Згідно п.6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами. Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Відповідно до п.8 зазначеного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Водночас норми податкового законодавства України не обмежують право платника податку на податковий кредит залежно від суб'єктного складу сторін у правовідносинах за договорами на придбання товарів (робіт, послуг), в тому числі і транспортних засобів та визначають одинакові права та обов'язки як для юридичних, так і для фізичних осіб, платників податку (в тому числі і фізичних осіб - підприємців).

Врахувавши вказане вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавство України, яке регулює порядок реєстрації транспортних засобів не передбачає можливості реєстрації транспортних засобів окремо за фізичними особами - підприємцями.

Транспорті засоби (напівпричепи - рефрижератори для перевезення вантажів та сідельний тягач Volvo FH 13 4x2 (НОМЕР_10) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_8, видане на ім'я ОСОБА_1 та сідельний тягач Volvo FH 13 4x2 (НОМЕР_11), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_9) були зареєстровані за фізичною особою ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу.

У відповідності до ч. 1 ст. 325 Цивільного кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Згідно пп. 14.1.139 п.14.1 ст. 14 ПК України термін "особа" для цілей розділу V цього Кодексу, зокрема, вживається в такому значенні: фізична особа (громадянин України, іноземець та особа без громадянства), яка здійснює діяльність, що належить згідно із законодавством до підприємницької (крім фізичних осіб, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва відповідно до законодавства), та/або ввозить товари на митну територію України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою, яка здійснює діяльність віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні ст.ст. 14 та 180 ПК України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ, включення сум до податкового кредиту з ПДВ та визначення бюджетного відшкодування, у зв'язку з чим при придбанні транспортних засобів з метою використання їх у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримав право на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту, що підтверджується митними деклараціями МД-2 №610632 від 15.09.2016 року та № 610575 від 14.09.2016 року ( а.с.56-59), копіями міжнародних товарно-транспортних накладних СМR № 3798( а.с.46-50), Товаро-транспортними накладними №0610 від 06.10.2016 року(а.с 51-52), ТТН №PZ30009659 від 07.10.2016 року (а.с. 53-54), свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14 та № НОМЕР_15 (а.с.44-45).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року у адміністративній справі №807/1930/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали складений 29 травня 2017 року.