Справа № 2-а-10576/09/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2012 р.Справа № 2-а-10576/09/2170

Категорія:8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального закладу ясла-садка № 7 «Казка»на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року по справі за позовом Комунального закладу ясла-садка № 7 «Казка»до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області про скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасне подання звітності по збору за спеціальне використання водних ресурсів, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад ясла-садок № 7 «Казка»подав апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року відмовлено у задоволені адміністративного позову Комунального закладу ясла-садок № 7 «Казка»до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення відповідача від 12 травня 2009 року № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 340 грн. за несвоєчасне подання звітності по збору за спеціальне використання водних ресурсів за І квартал та І півріччя 2008 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що дитячий садок не здійснює забір води із власних водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використовує воду не з водного об'єкту й ніякі споруди і технічні пристрої не застосовує. Споживання води та водовідведення комунальний заклад здійснює на підставі договору, укладеного між ним та МКП «Водне господарство», використовує воду тільки для санітарно-гігієнічних потреб, утримання дітей.

ДПІ у Скадовському районі Херсонської області надало суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи це тим, що податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач є вторинним водокористувачем, отримує воду від первинного водокористувача, займається господарською діяльністю, повинен сплачувати збір за весь обсяг використаної води. Згідно Порядку справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.1999 р. № 1494, позивач був зобов'язаний щоквартально надавати до податкового органу розрахунки збору протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. За неподання до податкового органу розрахунків по збору за спеціальне використання водних ресурсів до позивача застосована штрафна санкція згідно пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». При використанні водокористувачами води одночасно для власних потреб і для потреб об'єктів соціально-культурного призначення, житлово-комунальною господарства (за винятком обсягу води, переданої населенню), підсобного сільського і рибного господарства або інших допоміжних служб збори до бюджетів вносять за всю фактично використану воду з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання (п. 4.5 Інструкції про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне водокористування).

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що предметом спору є не питання сплати чи несплати збору за спеціальне водокористування, а питання подання до ДПІ звітності про суми вже самостійно нарахованого збору у першому кварталі та І кварталі та І півріччі 2008 року.

Суд першої інстанції встановив, що позивач є платником збору за спеціальне використання водних ресурсів, повинен щоквартально подавати відповідні розрахунки по збору за спеціальне використання водних ресурсів загальних підставах, повинний сплачувати збір за весь обсяг використаної води.

Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що документальною перевіркою своєчасності подання податкової звітності по збору за спеціальне використання водних ресурсів платника податків ясел-садка № 7 «Казка», позивачем не подавались до податкового органу розрахунки збору за спеціальне використання водних ресурсів за 1-й квартал 2008 року та І півріччя 2008 року, тим самим порушено пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.1999 № 1494 «Про затвердження Порядку справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів».

За наслідками перевірки складений акт від 30 квітня 2009 року № 245.

За неподання податкового розрахунку у строки, визначені законодавством, передбачена відповідальність платника згідно пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у вигляді штрафу, розмір якого становить десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 х 17 грн. = 170,00 грн.) за кожне таке неподання або її затримку. За висновком акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 12 травня 2009 року про застосування 340 грн. штрафу.

Комунальний заклад ясла-садок №7 «Казка»не має власних водозабірних споруд і отримує воду з водозабірних споруд первинного водокористувача МКП «Водне господарство», та використовує водні ресурси відповідно до договору на поставку води, укладеного з первинним водокористувачем.

Використання водних ресурсів здійснюється для задоволення власних потреб працівників (питних і санітарно-гігієнічних), а також використовується в статутній діяльності закладу на утримання дітей та для приготування їжі на кухні, прибирання, прання.

Спір між сторонами виник через розбіжності у віднесенні позивача до платників збору за спеціальне використання водних ресурсів.

Водокористувачами згідно зі ст. 42 Водного кодексу України є підприємства, установи, організації та громадяни України, іноземні юридичні та фізичні особи, які здійснюють забір води з водних об'єктів, скидають у них зворотні води або користуються водними об'єктами. Відповідно до Водного кодексу України використання води здійснюється в порядку загального і спеціального водокористування. Загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб безкоштовно без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів. Під спеціальним водокористуванням слід розуміти використання водних ресурсів для забезпечення виробничих потреб у воді за допомогою спеціальних споруд або технічних пристроїв, яке здійснюється на основі дозволу, який є офіційним документом, що засвідчує право на використання водних ресурсів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (ст. 48 Водного кодексу). Відповідно до ст. 30 Водного кодексу платниками збору за спеціальне використання водних ресурсів є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також громадяни-підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води (первинні водокористувачі) та/або з водозабірних споруд первинних водокористувачів (вторинні водокористувачі), та користуються водами для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Згідно з п. 3 Порядку, платниками збору є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, а також громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що використовують водні ресурси. Згідно з пунктом 5 Порядку, об'єктом обчислення збору за спеціальне використання водних ресурсів є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання. Разом з тим, пунктом 16 Порядку встановлено, що збір за використання водних ресурсів не справляється, зокрема за воду, що використовується для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення. Крім того, пунктом 4.8 Інструкції про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту, затвердженої спільним наказом Мінфіну України, ДПА України, Мінекономіки України, Мінекобезпеки України від 01.10.99 № 231/539/118/219, зареєстрованої в Мін'юсті України 19.10.99 за № 711/4004, встановлено, що збір за використання водних ресурсів не справляється, зокрема за воду, що використовується виключно для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб підприємств, установ, організацій і суб'єктів підприємницької діяльності.

Позивач отримує воду на договірних умовах від комунального підприємства, отже, є вторинним користувачем води. Позивач займається утриманням, доглядом, вихованням та навчанням дітей дошкільного віку. Таким чином, використовує певні обсяги води не лише для задоволення питних та санітарно-гігієнічних потреб своїх працівників, а й на господарські потреби, пов'язані із статутною діяльністю: приготовлення їжі, прибирання приміщень, прання білизни тощо. При одночасному використанні води для власних потреб і потреб соціально-культурного призначення, житлово-комунального господарства, збори обчислюються за весь обсяг використаної води (пп. 4.5 п. 4 Інструкції про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту).

Посилання представника позивача на те, що ясла-садок використовує воду для задоволення виключно власних питних і санітарно-гігієнічних потреб, суд вважає безпідставним, оскільки власні питні та санітарно-гігієнічні потреби юридичної особи це є потреби її працівників - для особистого споживання, а також у санвузлах, рукомийниках, душових кабінах та для забезпечення відповідного санітарно-гігієнічного стану перелічених приміщень та робочих місць працівників. Питні та санітарно-гігієнічні потреби працівників садка не є тотожним поняттям потреб у використанні води для утримання та виховання дітей.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач є платником збору за спеціальне використання водних ресурсів, повинен щоквартально подавати відповідні розрахунки по збору за спеціальне використання водних ресурсів загальних підставах, повинний сплачувати збір за весь обсяг використаної води.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковою інспекцією не порушено вимог чинного законодавства та не перевищено своєї компетенції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова -без змін.

Керуючись ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. ст. 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу ясла-садка № 7 «Казка»залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя /підпис/ С.Д.Домусчі

суддя /підпис/ В.О.Скрипченко

суддя /підпис/ Л.П.Шеметенко