Справа № 826/28170/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 травня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Мельничук В.П., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, скасування рішення та податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням від Головного управління ДФС у Київській області надійшла апеляційна скарга, в якій просить скасувати другий пункт резулятивної частини постанови, яким визнано протиправними та скасовано накази Головного управління ДФС у Київській області від 29.05.2015 № 202 та від 30.07.2015 №311.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в адміністративній справі визначено Законом України "Про судовий збір" з урахуванням змін до вказаного Закону, що набрали чинності з 01.09.2015 року.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Позивачем в адміністративному позові заявлено одну вимогу немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру на загальну суму 16811,00 грн.

Виходячи зі змісту позовної заяви, Головне управління ДФС у Київській області при зверненні до суду з даною апеляційною скаргою повинне оплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, тобто 1339,80 грн. (1 розмір мінімальної заробітної плати ((1218, грн.) *110%) та 535,90 грн. за дві вимоги майнового характеру (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати), що разом становить 1875, 70 грн.

Відповідачем в порушення зазначених вимог законодавства не дотримано вказані вимоги ст. 187 КАС України та не додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 187 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Вказаній особі надано строк для усунення зазначених вище недоліків тривалістю п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копія зазначеного судового рішення згідно відомостей повідомлення про вручення поштового відправлення вручена адресату 26 квітня 2017 року.

03 травня 2017 року на адресу суду від вказаної особи надійшло клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків, у зв'язку з необхідністю додаткового часу для сплати судового збору.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2017 року задоволено вказане клопотання, продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копія зазначеного судового рішення згідно відомостей повідомлення про вручення поштового відправлення вручена адресату 16 травня 2017 року.

24 травня 2017 року на адресу суду від вказаної особи надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З огляду на вказане зауважую, що відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку з цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, а також процедура отримання таких коштів не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від такої сплати.

За змістом Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», Вищий адміністративний суд України зауважив, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890).

Аналіз законодавчого врегулювання даного питання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, а також те, що суб'єкт владних повноважень не є розпорядником коштів та має для сплати судового збору звернутись до Управління державної казначейської служби України за місцем знаходження не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Строк виконання вимог зазначеної вище ухвали судді сплинув 26 травня 2017 року.

Зазначені в ухвалі судді недоліки по апеляційній скарзі в наданий строк та в розумний строк надходження кореспонденції не усунуто.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 108 КАС України апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 108, 165, 187, 189 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, скасування рішення та податкового повідомлення-рішення - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили через п?ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя В.П. Мельничук