Справа № 826/3696/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3696/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.10.2015 про визначення суми грошового зобов'язання у розмірі 3 800 000,00 грн, у т.ч. 2 533 333,00 грн за основним платежем і штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 266 667,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

17.09.2015 ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» з питань правильності відображення у податковому обліку податкових зобов'язань з ПДВ при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Комод на Лівобережній», ТОВ «Сіті Консалтинг» за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 та ПВП «Квадро» за період з 01.04.2015 по 31.05.2015.

За результатами перевірки складено акт № 1102/26-53-22-05-21/32305906 від 17.09.2015, яким встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.2, 201.4, 201.7 ст. 201 ПК, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 533 333, 00 грн, а саме за квітень 2015 року.

Встановлені в акті перевірки порушення мотивовані неправомірним включенням до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по взаємовідносинам із ПВП "КВАДРО", у зв'язку із тим, що за даними податкової інформації ДПІ у Голосіївському районі не встановлено декларування податкового кредиту з контрагентами постачальниками ПВП "КВАДРО" по ланцюгу постачання; розпочато досудове розслідування за № 0000215 щодо службових осіб ПВП "КВАДРО" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, під час якого не встановлено, що ПВП "КВАДРО" ухилилось від сплати податків по відносинам із ТОВ "Болтон Груп"; ПВП "КВАДРО" входить до групи транзитно-конвертаційних підприємств та не підтвердило реальність господарських операцій зі своїми контрагентами.

Крім того, відповідач зазначив про не надання доказів відрядження посадових осіб ТОВ "БНХ Україна" та доказів перерахунку ТОВ "Компанія "Флора України" грошових коштів, отриманих від реалізації олії соняшникової, актів прийняття на зберігання та повернення зі зберігання олії соняшникової та доказів оприбуткування на складі, що вказує на нереальність операцій із ПВП "КВАДРО".

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дніпровському районі № від 15.10.2015 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ "БНХ Україна" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 3 800 000,00 грн, в тому числі за основним платежем - 2 533 333,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 266 667,00,00 грн.

Так, між ТОВ "БНХ Україна" (покупець) та ПВП "КВАДРО" (постачальник) укладено договір поставки № 01/24/04-П від 27.04.2015, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити у власність покупця олію соняшникову нерафіновану 1-го ґатунку українського походження, врожаю 2014 року, а покупець - прийняти цей товар та здійснити його оплату.

Відповідно до пункту 2.1 договору поставка товару здійснюється на умовах та в строк, визначений в специфікації; сторони погодились при визначенні умов поставки застосовувати офіційні правила тлумачення торговельних термінів Інкотермс в редакції 2010 року. Факт здійснення поставки засвідчується податковою накладною, яка підписується сторонами в момент передачі товару.

Згідно зі специфікацією до договору поставки № 01/24/04-П від 27.04.2015 постачальник зобов'язався передати покупцю олію соняшникову у кількості 800 тонн +/- 10% на умовах EXW Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Свободи, 28 згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс в редакції 2010 року.

Відповідно до видаткової накладної № 270 від 30.04.2015, ПВП "КВАДРО" поставило олію соняшникову нерафіновану у кількості 800 тонн на загальну суму 15 200 000,00 грн.

ПВП "КВАДРО" виписало позивачу податкову накладну № 43 від 30.04.2015 на загальну суму 15 200 000,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 2 533 333,33 грн.

За постановлений товар позивач перерахував на рахунок постачальника грошові кошти, що підтверджується виписками банку, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

У відповідності до п.п. 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України можна зробити висновок про те, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару/послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Позивач у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року відобразив, зокрема, суми податку на додану вартість на підставі податкової накладної, виписаної ПВП "КВАДРО". На момент складання податкових накладних контрагент позивача - ПВП "КВАДРО", був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мав право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі якої позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Порушень з приводу реєстрації податкової накладної, виписаної постачальником, у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.

Колегією суддів встановлено, що придбання у ПВП "КВАДРО" олії соняшникової відбулося з метою провадження господарської діяльності, а саме: придбана олія соняшникова нерафінована доставлена до терміналу ТОВ "Евері" (м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117) через експедитора та комісіонера - ТОВ "Компанія "Флора України", що підтверджується договором комісії № 28/04-К від 28.04.2015 та договором транспортного експедирування №01/16-06 від 15.06.2015, укладеними із ТОВ "Компанія "Флора України", додатками до них, актами прийому-передачі олії соняшникової, відповідними товарно-транспортними накладними; у подальшому придбана олія соняшникова нерафінована у подальшому експортована позивачем через комісіонера ТОВ "Компанія "Флора України" на замовлення компанії-нерезидента Sart Technologies LLP (Велика Британія).

На підтвердження реальності спірних господарських операцій та факту використання придбаного товару у господарській діяльності позивач надав до суду копії наступних документів: договір поставки, специфікацію, видаткову та податкову накладну по відносинам із ПВП "КВАДРО"; договори комісії та транспортного експедирування, укладені з ТОВ "Компанія "Флора України", та додаткові угоди до них, акти прийому-передачі олії соняшникової, товарно-транспортні накладні, звіти комісіонера, посвідчення якості на олію соняшникову нерафіновану, митну декларацію, виписки банку на підтвердження оплати ПВП "КВАДРО" за придбану олію, перерахування експортної виручки від ТОВ "Компанія "Флора України".

Співставлення первинних, податкових та платіжних документів по спірним господарським операція із документами, які підтверджують реальність таких господарських операцій, вказує, що ТОВ "БНХ Україна" придбавало у ПВП "КВАДРО" товар з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем ані до до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано.

Доказів на підтвердження висновків акта перевірки про те, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем як до суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції не надано.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на лист Старшого слідчого другого ВКР СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві капітана податкової міліції, згідно з якого СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 01.07.2015 було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000215 щодо службових осіб ПВП «Квадро» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ПВП «Квадро» у період з 01.12.2013 по 31.05.2015 шляхом оформлення документів на купівлю-продаж олії соняшникової, насіння соняшника, кукурудзи у ТОВ «Болтон Груп», ТОВ «Трансспецоіл», ТОВ «Сан-Ріо», ТОВ «Зерно-Альянс», ТОВ «Компанія Агростар», ТОВ «Агро Ф'ючер», ТОВ «ЛВН Лімітед», ТОВ «Компанія «Флора України», ТОВ «ОЙЛ К», ТОВ «ЕКО Лідер», ДП «Укртранснафтопродукт», ПП «Тов Світ Олія», ТОВ «Укрінвестальянс ЛТД», ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна», ТОВ «Світ Олія», ТОВ «Фармастор», ТОВ «Компанія Квадро-К» ухилилось від сплати податків в особливо великих розмірах.

СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 10.07.2015 за № 0000113 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п'ятою ст. 191 КК України щодо службових осіб ПВП «Квадро», ДП «Укртранснафтопродукт» та ТОВ «Болтон-Груп», які за результатами проведених взаєморозрахунків з купівлі-продажу олії соняшникової нерафінованої, привласнили кошти підприємства, яке фінансується з державного бюджету.

СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 21.04.2015 порушеному за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 112 КК України, яким було встановлено, що ТОВ «Оіл Інтрейд» у період 2014-2015 років формувало фіктивний податковий кредит підприємствам реального сектору економіки, а саме: ТОВ «Агроветзахист Україна» та ТОВ «Еко Лідер» начебто за реалізацію на адресу останніх соняшникової олії нерафінованої.

Однак, вищезазначені посилання апелянта, колегія суддів вважає не обґрунтованими, так як такі матеріали є доказами виключно у кримінальному провадженні та податковий орган не наділений повноваженнями щодо надання правової оцінки доказам зібраним у кримінальному провадженні, до прийняття судового рішення у кримінальній справі.

Правова оцінка доказам, зібраним під час досудового слідства у кримінальному провадженні, надається виключно судом під час судового розгляду кримінальної справи.

Доказів існування вироку у кримінальній справі, який відповідно до частини четвертої ст. 72 КАС України був би обов'язковий для суду під час розгляду даної адміністративної справи, відповідачем не надано.

Доводи податкового органу з цього приводу, зазначені в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для позбавлення платника (позивача) права на формування витрат та податкового кредиту, оскільки у розумінні ст. 124 Конституції України та ст. 70 КАС України належними та допустимими доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 та ст. 212 Кримінального кодексу України, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст. ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (відповідно до частини третьої ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Однак, наявності вищезазначених обставин, на підтвердження факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулися, колегією суддів не встановлено.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 25.01.2017 у справі К/800/65857/13.

Також, 14.06.2016 суддя Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України Самсін І.Л. у справі № 826/14268/14, висловив свою окрему думку, згідно з якою чинне законодавство України покладає відповідальність на особу, яка вчинила порушення певних норм податкового законодавства, і не містить норм, які можуть бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб'єкта господарювання.

Крім того, колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому, платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Додатково колегія суддів вважає за необхідним зауважити, що Держава, як надбудова суспільства, забезпечує належний рівень регулювання відносин в суспільстві, в тому числі економічних і господарських. Інститути державної реєстрації суб'єктів господарювання, фіскального контролю та фінансового моніторингу мають забезпечувати належний рівень безпеки для всіх учасників таких відносин. Легальний суб'єкт господарювання, в даному випадку позивач (іншого суду не доведено), обґрунтовано може бути впевнений, що будь-який інший господарюючий суб'єкт, зареєстрований державою, є в достатній мірі безпечним для взаємовідносин із ним, оскільки перебуває під державним і фіскальним контролем. Законодавство не наділяє суб'єкти господарювання правом збирання інформації і перевірки можливих контрагентів, окрім як використання інформації з відкритих і захищених джерел, як то державні реєстри. На час вчинення правочину ТОВ з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» з контрагентом, останній був офіційно зареєстрований як господарюючий суб'єкт та платник податків і зборів. Офіційної інформації про «сумнівність» чи «небезпечність» цих контрагентів оприлюднено не було.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ТОВ з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» діяло з достатньою мірою обачності укладаючи договір з контрагентом. Наявність узгодженого умислу на отримання податкових вигод з боку ТОВ з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» відповідачем не досліджувалось та суду не доведено.

Судом першої інстанції вірно відхилено посилання відповідача на податкову інформацію, отриману від ДПІ у Голосіївському районі щодо ПВП "КВАДРО" з приводу недекларування податкового кредиту з контрагентами постачальниками по ланцюгу постачання, проведення досудового розслідування та про те, що ПВП "КВАДРО" входить до групи транзитно-конвертаційних підприємств та не підтвердило реальність господарських операцій зі своїми контрагентами, оскільки зазначена податкова інформація не підтверджується документально, а ймовірні порушення податкового законодавства по ланцюгу постачання не впливають на право добросовісного покупця формувати податковий кредит з податку на додану вартість.

Також, в апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що до перевірки не було надано актів приймання на зберігання, а також повернення зі зберігання олії соняшникової нерафінованої від ПВП «Квадро» та докази її оприбуткування на складі. Стосовно зазначених висновків апелянта, колегія суддів вважає, що зазначені документи не є первинними документами, які можуть підтвердити реальність господарської операції, крім того, в матеріалах справи містяться копії звіту про використання коштів, виданих на відрядження або звіт №118 від 08.05.2015 та виписок банку, що підтверджують надходження коштів за експортований товар.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів доходить висновку про правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по відносинам із ПВП "КВАДРО", а тому висновки апелянта про заниження податку на додану вартість є помилковими, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 скаржнику відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення апеляційним судом.

Оскільки станом на момент вирішення справи доказів відповідної сплати судового збору апелянтом суду не надано, керуючись положеннями статей 88, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 62 700, 00 грн.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2016 - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) судовий збір у розмірі 62 700,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.