Справа № 697/761/17
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/761/17
провадження № 2-а/697/83/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2017 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді - Льон О.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій неправомірними скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він у грудні 2016 року звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою про відкриття виконавчого провадження. У позові вказав, що 27 грудня 2016 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 53202046 про примусове виконання Виконавчого листа Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.12.2016 року № 697/1557/16-а; 2-а/697/114/2016 про зобовязання Канівського ОУПФУ Черкаської області здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078, за період з 01.12.2015 року з наростаючим підсумком відповідно діючих коефіцієнтів інфляції та встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум.

16 березня 2017 року позивач отримав постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 березня 2017 року, яка винесена на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Та мотивована тим, що «повернення виконавчого документа до суду у випадку передбаченому частиною третьою ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки дії державного виконавця суперечать ЗУ «Про виконавче провадження», звязку з чим було порушено право позивача по виконанню рішення суду.

Вважаючи дії відповідача такими, що не відповідають вимогам норм права просив суд визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 по виконанню виконавчого провадження №53202046 по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 березня 2017 року - неправомірними. Скасувати постанову по виконавчому провадженню № 53202046 від 07 березня 2017 року винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження, як незаконну. Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області відновити виконавче провадження №53202046 яке відкрите 27 грудня 2016 року та його повністю виконати.

Позивач ОСОБА_2 та його представник, за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5, в судове засідання не зявились, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області, за дорученням ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов не визнає з підстав зазначених в запереченні.

У зв'язку з неявкою сторін у справі, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження .

Так, частиною 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 11 частини першої ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

А відповідно до частини третьої ст. 63 Закону № 1404-VIII, зокрема у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Проте, відповідно до п. 1 частини першої ст. 2 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права.

Згідно з п. 9 частини першої ст. 37 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до частини першої ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Згідно з частиною першою ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

А відповідно до частини першої ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, першим принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є саме верховенство права, яким, як зазначено частиною першою ст. 8 цього Кодексу, керується суд при вирішенні справи та згідно з яким, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у Рішенні у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Відповідно до частини першої ст. 41 Закону № 1404-VIII, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Як зазначено Верховним Судом України у постанові від 02 лютого 2016 року у справі № 21-5118а15 невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 27.12.2016 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_4 ( а.с.40) було відкрито виконавче провадження № 53202046 про примусове виконання Виконавчого листа Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.12.2016 року № 697/1557/16-а; 2-а/697/114/2016 про зобовязання Канівського ОУПФУ Черкаської області здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078, за період з 01.12.2015 року з наростаючим підсумком відповідно діючих коефіцієнтів інфляції та встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум.

З огляду на викладене, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 від 07.03.2017 про закінчення виконавчого провадження № 53202046, яка винесена на підставі п. 11ч. 1 ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження та мотивована ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження є незаконною, оскільки суперечить вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з чим порушено право позивача на виконання рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю

На підставі ч. 1ст.94 КАС України підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, судовий збір в розмірі 640 грн.00 коп. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,94,99, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій неправомірними скасування постанови - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 по виконанню виконавчого провадження №53202046 по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 березня 2017 року - неправомірними.

Скасувати постанову по виконавчому провадженню № 53202046 від 07 березня 2017 року винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження, як незаконну.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області відновити виконавче провадження №53202046 яке відкрите 27 грудня 2016 року та його повністю виконати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн..

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О . М . Льон