Справа № 806/2722/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"30" травня 2017 р. Справа № 806/2722/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання утриматися від прийняття рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 року № 287 в частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення "Про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин".

Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2016 року №5 в частині зупинення з 01 березня 2017 року дії спеціального дозволу на користування надрами (на Городське родовище) від 06.12.2007 року №4528, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України 2978 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Державна служба геології та надр України звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог, що були задоволені та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, відповідач посилається на те, що суд дійшов помилкових висновків щодо відсутності обов'язку проводити повторну державну експертизу та оцінку запасів, родовищ, корисних копалин через кожних п'ять років. Позивач вважає, що п. 25 Положення про проведення державної експертизи та оцінки запасів, родовищ, корисних копалин через кожних п'ять років є обов'язковим до виконання, а тому позовні вимоги вважає необґрунтованими.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів встановила таке.

ТОВ "Новогородецький кар'єр" є власником спеціального дозволу № 4528 від 06.12.2007 на користування надрами Городського родовища гранітів, а саме: видобування гранітів та мігматитів, придатних для виробництва щебеню будівельного. Строк дії дозволу встановлений до 06.12.2027 (а.с.12).

Листом від 04.04.2016 № 5522/13/14-16 Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) повідомлено товариство про те, що згідно з пунктом 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 (далі -Положення № 865), повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр. Згідно з отриманою інформацією, надрокористувач не подавав на повторну державну експертизу матеріали геолого-економічної оцінки родовища корисних копалин. В зв'язку із вказаним, позивач просив повідомити у місячний строк про дату розгляду Державною комісією України по запасах корисних копалин зазначених матеріалів для повторної державної експертизи (а.с.17).

На вказаний лист 20.04.2016 № 16, ТОВ "Новогородецький кар'єр" надало інформацію в якій зазначило, що пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин у редакції, яку наводить Держгеонадра, не діє з 01.01.2011, а тому наразі не встановлений обов'язок гірничих підприємств (надрокористувачів) проводити повторну державну експертизу кожні п'ять років (а.с.18-19).

01.09.2016 Державною службою геології та надр України, за підписом т.в.о. голови ОСОБА_3, винесла наказ № 287, яким, у зв'язку із порушенням ТОВ "Новогородецький кар'єр" вимог п.25 Положення щодо не проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, останньому встановлено 30-денний строк для усунення недоліків (а.с. 22, 23-24).

Пунктом 3 наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5, відповідно до п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 та п.25 Положення щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, - з 01.03.2017 зупинено дію спеціального дозволу № 4528 від 06.12.2007, виданого ТОВ "Новогородецький кар'єр" (а.с.188,189-190).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов частково суд першої інстанції дійшов висновків, що оскільки підставою для прийняття Державною службою геології та надр України наказу № 287 від 01.09.2016 та п.3 наказу від 11.01.2016 року №5 визначений п.25 Положення №865 у недіючій редакції, відповідно зазначені накази прийняті не на підставі, що передбачені законом, та в цій частині підлягають скасуванню. Суд також дійшов висновку, що не підлягає скасовуванню пункт 289 додатку до наказу № 287 та пункт 84 додатку 3 до наказу № 5, оскільки застосований спосіб захисту порушених прав позивача повністю відповідає змісту такого порушення і не потребує додаткової деталізації.

При цьому суд зазначив, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду, що при прийнятті наказів № 287 та № 5 діяв на підставі та в межах чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Положенням про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865.

Так, пунктом 25 Положення №865 (у редакції, чинній до 26.03.2008) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до пункту 25 Положення № 865 та викладено у наступній редакції:

"Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011.

Згідно доводів відповідача, оскільки зміни до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин не вносились, а попередня редакція п. 25 Порядку №865 не відновлювалась, тому вказаний пункт діє в редакції Постанови № 264.

Проте, згідно п.32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування .

У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід також зазначити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Разом з тим, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 зміни та доповнення до Положення № 865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась.

Отже з наведеного вбачається, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення № 865, втратила чинність 12.01.2011, а попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення №865 не є чинними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що на момент виникнення спірних правовідносин, норма пункту 25 Положення № 865 у жодній із вищевказаних редакцій не діяли, а тому наказ № 287 від 01.09.2016 та п.3 наказу від 11.01.2016 року №5 визначений п.25 Положення №865 у недіючій редакції та в цій частині підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції також дійшов правильних висновків, що не підлягають окремо скасовуванню пункт 289 додатку до наказу № 287 та пункт 84 додатку 3 до наказу № 5, оскільки застосований спосіб захисту порушених прав позивача повністю відповідає змісту такого порушення і не потребує додаткової деталізації.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, як такі, що ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2017 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" с.Новогородецьке,Коростишівський район, Житомирська область,12325

3- відповідачу/відповідачам: Державна служба геології та надр України вул.Ежена Потьє,16,м.Київ,03680

4-третій особі: - ,