Справа № 822/1185/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1185/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року 11.40годм. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:представників позивача: Рутківської Т.А., Романюк О.В., представників відповідача: Калужської Н.О., Величко О.Г., Басової А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 13 квітня 2017 року №№ 0006/14-08, 0007/14-08, 0008/14-08, 0009/14-08.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що посадовими особами Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку стану дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року. За результатами перевірки складено акт № 00295/7/22-01-14-08/ від 31.03.2017 року. На підставі вказаного акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення - рішення №№ 0006/14-08, 0007/14-08, 0008/14-08, 0009/14-08 від 13 квітня 2017 року. Позивач не погоджується з винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними, вказує на відсутність підстав прийняття рішень та просить суд їх скасувати.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши суду заперечення, в якому просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у ньому.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" зареєстроване 02.03.2009 року Хмельницьким міськрайонним управлінням юстиції Хмельницької області, код суб'єкта господарювання за .

Посадовими особами Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку стану дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" () законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

Вказана перевірка проведена на підставі посвідчення на право проведення виїзної перевірки від 14.02.2017 року №282, виданого Головним управління ДФС у Хмельницькій області, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 06.02.2017 року №258 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Борг Хіко Україна"", та відповідно до плану - графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на І квартал 2017 року, затвердженого Головою Державної фіскальної служби України Насіровим Р.М. 30.12.2016 року.

За наслідками перевірки складено акт №00295/7/22-01-14-08/ від 31.03.2017 року.

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення:

- пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI щодо заявлення митної вартості в частині подання органу доходів і зборів достовірних відомостей про визначення митної вартості; частини 1 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI в частині декларування точних відомостей про товар, необхідних для здійснення його митного контролю та оформлення; пункту 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI в частині правильності визначення бази оподаткування ввізним митом, в результаті чого занижено податкове зобов'язання Підприємства зі сплати ввізного мита на загальну суму - 366,59 грн.;

- пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI щодо заявлення митної вартості в частині подання органу доходів і зборів достовірних відомостей про визначення митної вартості; частини 1 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI в частині декларування точних відомостей про товар, необхідних для здійснення його митного контролю та оформлення; пункту 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI в частині правильності визначення бази оподаткування митом; статті 3 Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» від 28.12.2014 №73-VІІІ в частині правильності визначення бази оподаткування додатковим імпортним збором, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання Підприємства зі сплати додаткового імпортного збору на загальну суму 30,74 грн.;

- частини 2 статті 43 та пункту 2 частини 3 статті 44 Митного кодексу України щодо обов'язковості подання оригіналів документів про походження товару; пункту 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України в частині правильності визначення бази оподаткування митом, пункту 3.3 Рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 23.07.2008 №АД-1 83/2008/143 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну виробів, виготовлених з чорних металів, без електричної ізоляції (за винятком виробів з корозійностійкої (нержавіючої) сталі та виробів для цивільної авіації) походженням з Китайської Народні Республіки» в частині застосування антидемпінгового мита, в результаті чого занижено податкове зобов'язання Підприємства зі сплати антидемпінгового мита на суму 6 803,28 грн.;

- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI в частині правильності визначення бази оподаткування податком на додану вартість, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання Підприємства зі сплати податку на додану вартість на загальну суму - 4 101,29 грн.

На підставі акту №00295/7/22-01-14-08/ від 31.03.2017 року Головного управління ДФС у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення - рішення від 13 квітня 2017 року за номерами:

- 0006/14-08 на суму 458,24 грн. (основний платіж - 366,59 грн., штрафні (фінансові) санкції - 91,65 грн);

- 0007/14-08 на суму 38,43 грн. (основний платіж - 30,74 грн., штрафні (фінансові) санкції - 7,69 грн);

- 0008/14-08 на суму 8504,10 грн. (основний платіж - 6803,28 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1700,82 грн);

- 0009/14-08 на суму 6827,44 грн. (основний платіж - 5461,95 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1365,49 грн).

Враховуючи вищезазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" звернулося до суду із позовними вимогами про скасування вказаних податкових повідомлень - рішень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

В перевіряємий період Товариство з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" здійснювало зовнішньоекономічну діяльність, а саме:

- пов'язану із вивезенням з митної території України товарів українського походження у митному режимі "Експорт" (насіння кукурудзи, гібридні потрійні, сорту Розовский 311 СВ; насіння кукурудзи, гібридні прості, сорту Солонянський 298 СВ);

- пов'язану із ввезенням на митну територію України іноземних товарів, зокрема пластикових каністр, автотоварів, засобів по догляду за автомобілями та технічних рідин іноземного виробництва у митному режимі "Імпорт".

Під час проведення перевірки розрахункових документів, що стосуються оплати за отримані транспортно-експедиційні послуги (рахунки та акти виконаних робіт/наданих послуг), було встановлено, що акти виконаних робіт та рахунки фірм-перевізників (експедиторів) до сплати не містять розмежування вартості транспортних витрат до та після ввезення вантажів на митну територію України, а саме:

- до митного оформлення товарів за МД від 07.11.2016 №400050000/2016/015729, Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" на підтвердження транспортних витрат подавалась довідка ФОП ОСОБА_10, про транспортні витрати від 04.11.2016 №76, в якій сума транспортних витрат по перевезенню вантажу автомобілем DAF державний номерний знак НОМЕР_1, реєстрац. номер причіпу НОМЕР_2 за маршрутом Бидгощ (Польща) - п/п Ягодин склала 9 000 гривень.

Однак, відповідно до акту надання послуг ФОП ОСОБА_10 від 08.11.2016 № 11Ю-37, позивачу надано транспортні послуги за маршрутом Польща м. Бидгощ - Україна м. Хмельницький (сума транспортних витрат по перевезенню вантажу -15000 гривень).

Вказану у акті вартість наданої послуги з міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом розраховано відповідно до рахунку за надання послуг ФОП ОСОБА_10 від 04.11.2016 № 11Ю-37, який також не містить розмежування сум витрат до кордону України та після ввезення.

- до митного оформлення товарів за МД від 26.09.2016 №400050000/2016/013166, Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" на підтвердження транспортних витрат подавалась довідка про транспортні витрати від 23.09.2016 б/н ТОВ «КТК Транс» відповідно до якої сума витрат на транспортування вантажу автомобілем державний номерний знак НОМЕР_3, реєстрац. номер напівпричіпу бортового НОМЕР_4 по маршруту Бидгощ (Польща) - п/п Рава-Руська склала 13000 гривень.

Однак, згідно з актом за виконані роботи/надані послуги від 26.09.2016 №849, наданого ТОВ «КТК Транс» на запит ГУ ДФС у Хмельницькій області від 16.03.2017 №3454/10/22-01-14-11-15, позивачу надавались міжнародні транспортні послуги по маршруту Бидгощ - Хмельницький на суму 23500 гривень.

Встановлено, що 03.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" (надалі - Замовник) та ФОП ОСОБА_11 (надалі - Виконавець) укладено Договір №03092015/1 про транспортно - експедиційне обслуговування вантажів, 09.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" (надалі - Замовник) та ТОВ "Спецсервисбуд" (надалі - Виконавець) укладено Договір №09092015/1 про транспортно - експедиційне обслуговування вантажів, та 19.01.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" (надалі - Замовник) та ФОП ОСОБА_12 (надалі - Виконавець) укладено Договір №19012016 про транспортно - експедиційне обслуговування вантажів.

Відповідно до п. 3.1 розділу 3 вказаних договорів, розрахунки за фактично виконані автомобільні перевезення проводяться Замовником після пред'явлення Виконавцем оригіналів рахунку, акту виконаних робіт, ТТН, видаткової накладної та довіреності протягом п'яти банківських днів, згідно тарифів та відстаней, заздалегідь письмово узгоджених з представником Замовника.

На виконання умов договорів Виконавцями надавалися Рахунки фактури, та акти здачі - приймання робіт, відповідно до яких встановлено, що послуги, що надавалися підприємствами, складаються із транспортних послуг по маршруту до перетину кордону, транспортні послуги після перетину кордону та винагорода експедитору, яка не розділена до та після перетину кордону по перевізниках ТОВ «Спецсервісбуд», ФОП ОСОБА_11, ФОП ОСОБА_12

Зокрема, встановлено факти неврахування до складу витрат на транспортування товарів при декларуванні митної вартості товарів сум вартості експедиційного обслуговування вантажних перевезень (винагорода з організації перевезення вантажу), що не розмежовані до та після перетину кордону, зокрема до митного оформлення товарів за митною декларацією від 14.09.2015 №400050000/2015/010197 позивачем на підтвердження транспортних витрат подавалась довідка про транспорті витрати б/н від 11.09.2015, відповідно до якої сума транспортних витрат по перевезенню вантажу автомобілем державний номерний знак НОМЕР_5/НОМЕР_6 за маршрутом Бидгощ (Польща) - п/п Ягодин склала 11000,00 грн.

Аналогічні порушення допущено позивачем при оформленні товарів за митними деклараціями: від 30.10.2015 № 400050000/2015/012674, від 03.12.2015 № 400050000/2015/014395, від 22.01.2016 № 400050000/2016/000524, від 02.06.2016 № 400050000/2016/006955, від 09.06.2016 № 400050000/2016/007356, від 16.06.2016 № 400050000/2016/007727, від 01.07.2016 № 400050000/2016/008485, від 11.07.2016 № 400050000/2016/008853, від 28.07.2016 № 400050000/2016/009887, від 04.08.2016 № 400050000/2016/010319, від 11.08.2016 № 400050000/2016/010722, від 22.08.2016 № 400050000/2016/011181, від 25.08.2016 № 400050000/2016/011355, від 12.09.2016 № 400050000/2016/012350, від 12.09.2016 № 400050000/2016/012345, від 29.09.2016 № 400050000/2016/013444, від 31.10.2016 № 400050000/2016/015356, від 08.11.2016 № 400050000/2016/015807, від 21.11.2016 № 400050000/2016/016455, від 24.11.2016 № 400050000/2016/016714, від 14.12.2016 № 400050000/2016/017878, де на підтвердження транспортних витрат подавалась довідка про транспортно-експедиційні послуги виписана від імені ФОП ОСОБА_11, (Рахунок - фактура №П-00005255 від 10.08.2016, та Акт №П-00005255 від 11.08.2016 складені ФОП ОСОБА_11.); при митному оформленні товарів за МД від 24.10.2016 №400050000/2016/014882, де довідка про транспортно-експедиційні послуги від 19.10.2016 №19/1 виписана від імені ФОП ОСОБА_12

В силу ч.5 ст.54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Згідно ч.3 ст. 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Пунктом 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України передбачено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49 Митного кодексу України).

Відомості про митну вартість товарів використовуються для:

1) нарахування митних платежів;

2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України;

3) ведення митної статистики;

4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 Митного кодексу України).

Згідно зі ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. №996-XIV зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Пунктом 3.2 ст. 3 цього ж Закону зазначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України).

В силу ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Тобто, до митної вартості не включаються витрати на транспортування та експедиційні послуги після ввезення товару на територію України, за умови, що ці витрати документально підтверджені та підлягають обчисленню.

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, при декларуванні митної вартості товарів за митними деклараціями, ТОВ "Борг Хіко Україна" не включено до митної вартості товарів суми витрат на транспортування товарів на загальну суму 21316,67 грн., що визначалися підприємствами - перевізниками, та зазначалися в рахунках - фактурах та в актах виконаних робіт окремим рядком, де відсутнє розмежування до та після перетину митного кордону України.

В рахунках - фактурах експедитором не розподілені витрати на транспортно - експедиційні послуги, понесені до та після перетину митного кордону України, а отже вказані витрати повинні включатись у повному обсязі до митної вартості оцінюваних товарів.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем: додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання на суму 38,43 грн., та мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання на суму 458,24 грн., відтак податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 13 квітня 2017 року №№ 0006/14-08, 0007/14-08 є правомірними та не підлягають скасуванню.

Щодо встановленого під час перевірки порушення, що призвело до заниження позивачем податкового зобов'язання зі сплати митних платежів під час оформлення митної декларації від 19.09.2014 року №400050000/2014/011439 на загальну суму 8163,94 грн., у тому числі антидемпінгового мита - 6803,28 грн., та податку на додану вартість - 1360,66 грн., суд зазначає наступне.

Встановлено, що при оформлені позивачем митної декларації від 19.09.2014 №400050000/2014/011439 оформлено товар «Вироби з чорних металів, троси без електричної ізоляції, з полімерним покриттям, з наконечниками на обох кінцях розмір поперечного перерізу 6мм: трос з наконечниками. Торгівельна марка НІСО Виробник НІСО GROUP sp.z о.о.» (товар№9), задекларований Товариством з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 7312 10 98 00, із застосуванням антидемпінгового мита.

Відповідно до ч.1 ст.275 Митного кодексу України, у випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита, зокрема антидемпінгове мито.

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" цей Закон визначає механізм захисту національного товаровиробника від демпінгового імпорту з інших країн, митних союзів або економічних угруповань. Він регулює засади і порядок порушення та проведення антидемпінгових розслідувань і застосування антидемпінгових заходів.

Антидемпінгові заходи, як зазначено у статті 1 Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", - це попередні або остаточні заходи, що застосовуються відповідно до цього Закону під час або за результатами антидемпінгового розслідування.

Згідно із частиною першою статті 28 Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів. Зазначене мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов'язкових платежів), у тому числі мита, митних зборів тощо, які, як правило, справляються при ввезенні на митну територію країни імпорту певних товарів.

Згідно статті 43 Митного кодексу України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару. У разі втрати сертифіката приймається його офіційно завірений дублікат.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу (стаття 257 Митного кодексу України).

Суд, не бере до уваги, твердження представника відповідача, що оригінали сертифікатів від 17.09.2014 №PL/MF/AK0322890/0322891 та від 16.05.2016 №PL/MF/AL0616320/0616321 в справах митного поста "Хмельницький-центральний» відсутні, оскільки як зазначає в судовому засіданні представник позивача, та з чим погоджується суд, оригінали сертифікатів про походження загальної форми від 17.09.2014 №PL/MF/AK0322890/0322891 та від 16.05.2016 №PL/MF/AL0616320/0616321 надавались під час митного оформлення, про що свідчить запис у гр.44 (код документу 7011) митних декларацій №400050000/2014/011439 від 19.09.2014р. та №400050000/2016/006053 від 18.05.2016р.

Разом з тим при оформленні митної декларації №400050000/2016/006053 від 18.05.2016р. був поданий оригінал сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.l №PL/MF/AL0273928 від 16.05.2016р., про що також свідчить запис у гр.44 (код документу 7003).

Судом враховано, що як зазначає позивач, відповідач під час перевірки вимагав надання саме оригіналів сертифікатів про походження товарів загальної форми і проігнорував наявність як в справах ТОВ "Борг Хіко Україна" так і в справах Хмельницької митниці ДФС паперових копій та електронних документів (сканкопій сертифікатів про походження товарів загальної форми), засвідчених електронним цифровим підписом.

Окрім того, позивачем надано для огляду в судовому засіданні оригінал та дублікат сертифікату про походження товару.

Також, судом взято до уваги, пояснення представника позивача про те, що митне оформлення товарів, що надходять на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна" здійснюється у формі електронного декларування, з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або реквізитів у встановлених законом випадках, з урахуванням вимог Митного кодексу України. До Хмельницької митниці ДФС було направлено електронну митну декларацію, засвідчену електронним цифровим підписом, та інші електронні документи, в тому числі і сертифікат про походження товару.

Таким чином, під час митного оформлення разом з електронною митною декларацією позивачем до митного органу були подані оригінали сертифікатів про походження товару загальної форми, що вимагається ст. 43 Митного кодексу України та їх електронні документи (форми) згідно ст. 257 Митного кодексу України, шляхом приєднання до митної декларації сканкопії оригіналу сертифікату про походження товару загальної форми, засвідченої електронним цифровим підписом декларанта.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, та тим самим звернути увагу відповідача на те, що митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено Митним кодексом України, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, було встановлено порушення статті 2 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

Аналізуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач безпідставно прийшов до висновку, що відомості про країну походження товарів, заявлені позивачем при митному оформленні в графі 34 митних декларацій №400050000/2014/011439 від 19.09.2014 та №400050000/2016/006053 від 18.05.2016, документально не підтверджуються, а відтак податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 13 квітня 2017 року №0008/14-08, та №0009/14-08 в частині нарахування податкового зобов'язання в сумі 1360,66 грн. та штрафної санкції 340,60 грн. підлягають до скасування.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд вважає, що на користь позивача також слід стягнути 998,00 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду з позовом.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 13 квітня 2017 року № 0008/14-08, та №0009/14-08 в частині нарахування податкового зобов'язання в сумі 1360,66(одна тисяча триста шістдесят шість грн.66 коп.) та штрафної санкції 340,60грн. (триста сорок грн.60 коп.), в решті позову відмовити.

Присудити на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Борг Хіко Україна"(29000, м. Хмельницький, вул. Заводська, 155, ) судові витрати (судовий збір) в сумі 998,00грн. (дев'ятсот дев'яносто вісім грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, ).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31 травня 2017 року о 09 год. 00 хв.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер