Справа № 816/214/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 р.Справа № 816/214/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

представника позивача: Скорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїу приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2017р. по справі № 816/214/17

за позовом Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко"

про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко", в якому, із врахуванням уточнення позовних вимог, просило стягнути з Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко" на користь Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з липня 2016 року по лютий 2017 року в сумі 17377,67грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 р. відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, зхаслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПрАТ "Райз-Максимко" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, (а.с. 11).

До складу юридичної особи ПрАТ "Райз-Максимко" входить відокремлений структурний підрозділ - Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко", що не є юридичною особою (а.с. 78-80).

Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" перебуває на обліку в Пенсійному фонді України в Буринському районі, як платник страхових внесків (а.с. 9).

Позивачем зазначено, що особовим рахунком Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 окремим громадянам, за період з липня 2016 року по лютий 2017 року в загальному розмірі 17377,67 грн. (а.с. 144).

Вважаючи, що відповідачем порушено вимоги щодо сплати боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області звернулося до суду.

Приймаючи рішення про відмову задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" не повинна відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки ПрАТ "Райз-Максимко" віднесено до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України, а Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" не є юридичною особою і входить до складу ПрАТ "Райз-Максимко".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Судова колегія зазначає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 названого Закону, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Зазначеним Законом сільськогосподарські товаровиробники віднесені до четвертої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності (єдиний податок).

Цим же Законом внесено зміни до Закону України «Про збір на обов'язкове державне соціальне страхування», однак ці зміни не торкнулись абзацу 4 пункту 1 частини 2 Закону, яким, зокрема, передбачалось, що платники фіксованого сільськогосподарського податку не сплачують фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на положення абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", яким визначено коло осіб, що зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Так, відповідно до наведеної норми Закону такими особами є платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону.

За змістом пунктів 1, 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є:

суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Таким чином, в силу наведених вище вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" філію визначено як окремого платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, на якого покладений обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

Разом з тим, у відповідності до приписів пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно частин 1, 4 статті 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Відповідно до частини 4 статті 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

З огляду на зазначене, саме на підприємство, включаючи філії, може бути покладено обов'язок з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, окрім випадків, коли підприємство разом з філією віднесено до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Відповідно до Положення про Буринську філію ПрАТ "Райз-Максимко" (а.с. 78-80) філія є відокремленим підрозділом ПрАТ "Райз-Максимко", філія не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом юрособи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює частину регіональних (територіальних) функцій юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України , філії та представництва не є юридичними особами, вони наділяються майном юридичної особи, що її створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Частиною 2 ст. 80 Цивільного кодексу України встановлено, що саме юридична особа наділяється цівільною правоздатністю і дієздатністю і може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно із вимогами ч.1 ст.48 КАС України здатність мати процесуальні права та обов"язки в адміністративному судочинстві ( адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями ( юридичними особами).

Зважаючи на те, що Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" відповідно до наведених вище положень закону є відокремленим підрозділом ПрАТ "Райз-Максимко", яке віднесено до четвертої групи платників єдиного податку, суд дійшов висновку про відсутність у неї обов'язку з відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Таким чином, платники єдиного податку четвертої групи звільнені від обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій.

На підставі викладеного слідує, що у випадку якщо ПрАТ "Райз-Максимко" у 2016 році було платником єдиного податку четвертої групи, то воно не повинне відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Матеріали справи містять копію довідки Лохвицького відділення Гадяцької ОДПІ від 08 липня 2016 року № 123/10/16-17-12-08, якою підтверджено, що ПрАТ "Райз-Максимко" відповідно до підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України у 2016 році було платником єдиного податку четвертої групи (а.с. 81), а тому не повинне відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за 2016 рік.

За матеріалами справи встновлено, що відповідач сплатив позивачу : 26.01.2017 року в сумі 2167,55 грн. та 25.02.2017року в сумі 2162,87 грн. , що свідчить про відшкодовування фактичних витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за січень та лютий 2017 року.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що позовні та апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2017р. по справі № 816/214/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2017 р.