Справа № 295/13354/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 травня 2017 року м. Київ К/800/17475/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Стародуб О.П., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22.02.2017р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.08.2016р.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22.02.2017р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2017р., позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України передбачено, що суддя - доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивача було переведено на пенсію відповідно до вказаного Закону на підставі статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У вересні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом №353/Т-8 від 05.10.2016р. позивачу роз'яснено, що при переведені з одного виду пенсії на інший застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Для осіб, яким пенсія була призначена до 2008 року застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік - 1197,91 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в даній справі спір виник з приводу призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону. Так, частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Крім того, як слідує із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, позивач після проходження дійсної військової служби та служби в податковій міліції продовжував працювати у різних установах комерційних банків і на даний час офіційно працевлаштований, а тому сплачує у встановленому законом порядку страхові внески.

Таким чином, суди виходили з того, що підстави для застосування до спірних правовідносин частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.12.2015р. (справа № 2-а/199/138/14) та від 31.03.2015р. (справа № 21-612а14).

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що свідчить про необґрунтованість касаційної скарги, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22.02.2017р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Стародуб

Суддя О.П. Стародуб