Справа № 804/8018/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2017 рокусправа № 804/8018/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії №26 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Первинна профспілкова організація працівників поліції полку «Дніпро-1» Незалежної професійної спілки Працівників поліції «Патріот» про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії №26 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Первинна профспілкова організація працівників поліції полку «Дніпро-1» Незалежної професійної спілки Працівників поліції «Патріот», в якому просив, з урахуванням зміни позовних вимог, визнати протиправним, необґрунтованим та скасувати Рішення атестаційної комісії №26 ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про результати атестування ОСОБА_1, капітана поліції, командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, а саме що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з національної поліції через службову невідповідність, що прийняте 31 жовтня 2016 року та оформлене протоколом №267. Визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» від 01 грудня 2016 року №340о/с в частині звільнення ОСОБА_1, капітана поліції, командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) з 01 грудня 2016 року. Поновити ОСОБА_1 на посаді командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, рішення про поновлення на роботі піддати негайному виконанню. Стягнути на користь позивача грошове забезпечення на час вимушеного прогулу з 02.12.2016 по день поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що атестування було проведено з порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, за відсутності правових підстав для проведення атестування.

Висновок атестаційної комісії щодо невідповідності його займаній посаді вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки атестаційною комісією не було повно, всебічно та обєктивно розглянуто всі матеріали щодо нього, рішення є не мотивованим. Прийнятий на підставі висновків атестації наказ про звільнення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії №26 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 31 жовтня 2016 року, оформлене протоколом №267. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 1 грудня 2016 року №340 о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1». Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1». Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 2 грудня 2016 року по 14 березня 2017 року у розмірі 19220,83 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не були враховані докази подані відповідачем, не надано їм належної оцінки. Вказує на те, що атестаційною комісією рішення прийнято на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів щодо позивача. Рішення атестаційні комісії приймають більшістю голосів, з певною свободою розсуду, коли обирається з декількох юридично допустимих рішень, яке комісія вважає кращим за даних обставин, що в свою чергу свідчить про наявність дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських, що не було враховано судом першої інстанції.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Наказом по особовому складу Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1о/с відповідно до Розділу ХІ Закону №580-VIII призначено прибувшого з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєння спеціального звання поліції в порядку переатестування та з установлення посадового окладу згідно штатного розпису, з 07.11.2015 року ОСОБА_1 (М-134519), який мав спеціальне звання капітана міліції, командиром роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, присвоївши йому спеціальне звання капітан поліції.

Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №4 відповідно до статті 15 Закону №580-VIII затверджено тимчасові штати органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції, у тому числі в Дніпропетровській області.

При цьому, ані Законом №580-VIII, ані іншими нормативними актами не передбачено затвердження тимчасового штатного розпису або прийняття на посаду поліцейського тимчасово або під умовою.

Згідно із частиною 2 статті 56 Закону №580-VIII службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 Закону №580-VIII. Призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України (статті 47 Закону №580-VIII).

Відповідно до матеріалів справи, позивача безстроково призначено на постійну, а не тимчасову посаду, та з установленням посадового окладу згідно штатного розпису, і позивач вступив на службу у поліції.

Відповідно до п.п. 9, 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Отже, Законом України «Про Національну поліцію» передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

При цьому, вказаним Законом визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції: 1) бажання проходити службу в поліції; 2) відповідність вимогам до поліцейських, визначених цим Законом.

Реалізація цих умов відбувається у визначений строк - упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (тобто, з 07.08.2015 до 07.11.2015) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Отже, п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону не передбачає проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

З матеріалів справи вбачається, що позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, прийнято на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» на підставі його заяви шляхом видання наказу про призначення за його згодою.

Вказаний наказ свідчить про те, що, позивач відповідає вимогам до поліцейських, визначених Законом «Про Національну поліцію», та, що його призначення відбулось в порядку переатестування.

Зміст наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 07 листопада 2015 року № 1о/с чітко визначає відповідність позивача вимогам до поліцейських та за його призначення в порядку переатестування, яке фактично не проводилось.

Крім того, відповідно до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України. Вказаний пункт Закону не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Отже, пункт 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Статтею 57 вказаного Закону регламентовано питання атестування поліцейських, яке проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри (частина 1 статті 57 Закону).

Відповідно до статті 57 Закону атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, визначається Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Положеннями пунктів 10-13 розділу IV Інструкції передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії. Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується. Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Приписами пункту 15 розділу IV Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Отже, атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, водночас зі змісту вказаної Інструкції та встановленої мети атестування поліцейських вбачається, що під час співбесіди атестаційна комісія розглядає матеріали, які зібрані на поліцейського, надає оцінку діловим, професійним, особистим якостям поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, зясовує відповідність особи критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV Інструкції.

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції № 1465, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

За результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції (пункт 24 розділу ІV Інструкції № 1465).

Згідно пункту 28 розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Наказом Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 21.09.2016 за №2647 з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибоко і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри, успішності виконання сужьових завдань та посадам, керуючись статтею 57 Закону №580-VIII та вимогами Інструкції №1465, вирішено:

- провести атестування поліцейських полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» та рот патрульної служби поліції особливого призначення «Січеслав» та «Кривбас» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- командирам ППСПОП «Дніпро-1», РПСПОП «Січеслав», «Кривбас» забезпечити комплекс заходів щодо органазації проведення та проходження атестування;

- УКЗ ГУНП та командирам ППСПОП «Дніпро-1», РПСПОП «Січеслав», «Кривбас»:

- скласти списки підлеглого особового складу, які підлягають атестуванню;

- скласти атестаційні листи стосовно поліцейських;

- підготувати для надання на засідання атестаційної комісії матеріали щодо проходження служби поліцейськими;

- довести до поліцейських інформацію про час та місце проведення інформації;

- забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційних комісій у разі необхідності;

- створити атестаційну комісію №26 ГУНП із затвердженням у складі трьох членів;

- визначити місцезнаходження та час проведення засідання атестаційної комісії №26 ГУНП.

Вищевказаний наказ не визначає перелік осіб, які підлягають атестуванню. Іншого наказу органу поліції, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню із зазначенням підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону, відповідач не надав.

07.09.2016 року прямим керівником складений атестаційний лист капітана поліції ОСОБА_1 з висновком «Займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». (а.с. 41)

Відповідно до змісту інформаційної довідки щодо капітана поліції ОСОБА_1, складеної т.в.о. заступника командира ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 07.09.2016 року, за період проходження служби до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочувався 1 раз. Діючих дисциплінарних стягнень не має.

Відповідно до змісту атестаційного листа ОСОБА_1 службу в органах внутрішніх справ розпочав у травні 2014 року. З 7 листопада 2015 року перебуває на посаді командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП у Дніпропетровській області.

Під час проходження служби, до останнього часу, зарекомендував себе здебільшого позитивно. Приймав активну участь в проведенні антитерористичної операції. Нормативні документи регламентуючі діяльність поліції знає, однак, не завжди правильно застосовує в роботі.

Проте, останні 6 місяців відношення до служби стало вкрай негативним, фактично самоусунувся, інтереси служби ігнорує, над підвищенням свого культурного та професійного рівня не працює. Став скритним, на критику в свою адресу не реагує, враховувати її в роботі не бажає. Вважає себе недооціненим, в неодноразових бесідах з керівництвом не зумів пояснити, в чому це проявляється.

Став схильним до порушення дисципліни, допускає прогули, нещирий. Дії ОСОБА_1 призвели до розголошення відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції. З метою уникнення відповідальності поширює неправдиві відомості, підбурює до цього інших працівників.

Спосіб життя відповідає задекларованим доходам. Табельною вогнепальною зброєю володіє.

Психофізичні навантаження та труднощі служби переносити неспроможний.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, поставлено на голосування та проголосоване одностайно «за» прийняття рішення « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Відповідно до змісту протоколу № 267 від 31.10.2016 вказаний висновок Атестаційною комісією зроблено виходячи з того, що ОСОБА_1 усвідомлює свій авторитет серед певної кількості особового складу та використовукю його для розташування дисципліни у колективі, направленні неправдивих відомостей на розгляд керівництву ГУНП.

На підставі вказаного висновку атестаційної комісії від 31.10.2016, наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 01.12.2016 за №340 о/с капітана поліції ОСОБА_1 командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП звільнено за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), з 01 грудня 2016 року.

Відповідно до вказаного наказу підставою звільнення вказано: атестаційний лист від 31.10.2016.

Доводи відповідача щодо обґрунтованості висновку атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді з посиланням на вчинені ним дії, за які на останнього накладене дисциплінарне стягнення з попередженням про неповну посадову відповідність, обґрунтовано визнані судом першої інстанції неспроможними.

Так, до дисциплінарної відповідальності позивача було притягнуто наказом за №3311 від 04.11.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП». Відповідно до вказаного наказу командира роти полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 попередити про неповну посадову відповідність за порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», статей 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказу МВС України від 31.12.2004 року №1666, що виразилось в порушенні порядку виїзду за межі Дніпропетровської області без дозволу свого безпосереднього командира та керівництва ГУНП, перебування у зоні проведення антитерористичної операції у Донецькій області без дозволу керівника оперативного штабу, а також неналежне виконання вимог пунктів 2, 3, 18 Інструкції «Про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань к інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію», яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 1998 року №1893, у частині не присвоєння грифа «Для службового користування» документу, який містить інформацію з обмеженим доступом, виконавцем та особою, що підписує документ.

Отже, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось після проведення атестації та ухвалення висновку атестаційною комісією, а також підставою для звільнення позивача, відповідно до змісту оскаржуваного наказу, вказано лише висновок атестаційної комісії від 31.10.2016.

Як встановлено судом, будь-які інших документів, які б могли характеризувати позивача як некомпетентного спеціаліста (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, тощо) атестаційною комісією не встановлено та не досліджувалось.

Матеріали атестації не містять даних, наявність яких виключає можливість проходження позивачем служби в поліції.

Інші наведені в атестаційному листі твердження, по суті є припущеннями та субєктивними судженнями та не підтверджені жодними документальними доказами.

При цьому, в матеріалах справи наявні відзнаки позивача за сумлінне ставлення до виконання службових обовязків, плідну працю.

Позивач має державну нагороду медаль «Захисника ОСОБА_3», Почесний знак «Маріуполь відстояли. Перемогли», має статус учасника бойових дій, за весь час проходження служби в органах внутрішніх справ України до описаної події не мав жодного дисциплінарного стягнення.

Вказані обставини відображені у матеріалах особової справи позивача, яка досліджувалась атестаційною комісією, проте, а ні протокол, а ні атестаційний лист не містить аналізу та оцінки вказаних обставин.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення атестаційної комісії є необґрунтованим, не обєктивним, таким, що прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які пред'являються до рішень суб'єкта владних повноважень та які визначені частиною 3 статті 2 КАС України.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції фактично підмінив висновок національних органів своїм висновком та втрутився у дискреційні повноваження атестаційної комісії, колегією суддів визнаються безпідставними.

Так, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі «Обермейєр проти Австрії» (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі «Гранд Стівенс проти Італії» (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

При цьому, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Об'єднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Щодо позовних вимог в частині стягнення на користь позивача грошового забезпечення на час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Визначаючи розмір грошового забезпечення, що підлягає відшкодуванню позивачу, за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції вірно виходив із норм «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260, згідно пункту 15 розділу І якого у разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Відповідно пункту 23 розділу І Порядку днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Враховуючи викладені норми, останнім днем служби є дата, що визначена в наказі від 01.12.2016 №340о/с, а саме, звільнений з 01.12.2016, тобто 01.12.2016 є останнім днем служби позивача, за який йому виплачено грошове забезпечення, а розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу має здійснюватись з 02.12.2016.

Згідно пункту 6 розділу ІІІ Порядку поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

На підставі довідки №1205 від 13.03.2017, грошове забезпечення командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 у місячному розмірі станом на день звільнення складало: посадовий оклад: 2650 грн.; оклад за спеціальним званням: 1800 грн.; надбавка за стаж служби в поліції: 1335 грн. Загальна сума місячного грошового забезпечення становить 5785 грн.

Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.12.2016 становить 186,61 грн.

Отже, судом першої інстанції вірно визначена сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, яка становить 19220,83 грн. (103 дні вимушеного прогулу х 186,61 грн. середньоденне грошове забезпечення) та підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, відповідно до статті 212 КАС України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров