Справа № 644/1372/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р. Справа № 644/1372/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.03.2017р. по справі № 644/1372/17 за позовом ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

03.03.2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (надалі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправною відмову УПФУ в Індустріальному районі м. Харкова в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії на рівні не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого Законом та зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01.05.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої ОСОБА_1 пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом(а.с.2-8).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.03.2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі (а.с.61-65).

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на рівні не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії із підвищення її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 01 травня 2016 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої йому пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.03.2017року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити (а.с. 44-48).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вищевказана постанова суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, адже суперечить положенням ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону(крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму не працюючим пенсіонерам, пенсіонерам, які працюють, після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Індустріальному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова з 28.01.2003 року (в період з 28.01.2003 року по 15.09.2013 року отримував пенсію по інвалідності), з 16.09.2013 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 в розмірі 1097,26 грн., розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VI.

На час звернення до суду позивач відповідно до відомостей про застраховану особу продовжує працювати.

13.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії до розміру на рівні не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого Законом на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.05.2016 року з 1100 грн. до 1130 грн., починаючи з 01.01.2017 року до розміру прожиткового мінімуму - 1247грн.(а.с.11).

За результатами розгляду заяви Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова листом від 20.02.2017 за вих. №143/ -09/32 повідомило заявника, що станом на 29.02.2016 року загальний трудовий стаж позивача складає 29 років 7 місяців 27 днів (пропорційно сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України). Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складає 2747,41 грн., з у рахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2012 рік - 2368,70 грн. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 1,15988.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2016 року (після перерахунку пенсії від стажу відповідно до поданої заяви 12.04.2016 року) по теперішній час становить: коефіцієнт страхового стажу - 0,29583, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,39938, розмір пенсії за віком - 1097,26 грн.

Враховуючи, що станом на час розгляду заяви ОСОБА_1 має ознаки працюючого пенсіонера, відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 42 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 р., розмір пенсії працюючим пенсіонерам, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не перераховується (а.с.14).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позиція відповідача, з посиланнями на ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосовно неможливості виплачувати позивачеві пенсію в розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, є безпідставна.

Колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

У відповідності з ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» також визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності з частиною 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

За змістом статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Колегія суддів зазначає, що як нормами частини . 3 статті 46 Конституції України , так і вищезазначеними нормами Законів України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто як Конституція України так і Закони України «Про прожитковий мінімум» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо розміру пенсії , інших видів соціальних виплат та допомоги мають посилання на те, що такі пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги є основним джерелом існування.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, згідно з якими позивач, отримує інші доходи, крім пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, яка відповідно не є його єдиним та основним джерелом існування. В письмових заперечення на апеляційну скаргу позивач не заперечує, що він до теперішнього часу працює.

Враховуючи вищевикладене, з позицією відповідача, з посиланнями на ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосовно неможливості виплачувати позивачеві пенсію в розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки окрім пенсії він отримує дохід у вигляді заробітної плати, колегія суддів цілком погоджується та вважає її законною, такою, що не суперечить вимогам частини 3 статті 46 Конституції України, а позовні вимоги позивача з наведених підстав не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого врядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що наведене не було враховано судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження, отже постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.03.2017р. по справі № 644/1372/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та не може бути оскаржена в силу положень ч.10 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.