Справа № 822/1310/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1310/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріТроян О.А.
за участі:позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у м. Хмельницькому з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми "С" від 13.12.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що працівниками Головного управління ДФС у Хмельницькій області 25.11.2016 року проведено фактичну перевірку з питань додержання ФОП ОСОБА_3 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання, при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами перевірки встановлені факти незаконної реалізації 02.09.2015 року алкогольних напоїв за ціною нижчою від встановленої мінімальної оптово-роздрібної ціни та факт реалізації 11.07.2016 року алкогольних та тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі, про що складено акт перевірки №190/22-01-40/9 від 25.11.2016 року.

За результатами перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій в розмірі 44000,00 грн. за виявлені порушення.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Вказує, що жодного доказу та документального підтвердження фактів реалізації товару 02.09.2015 року та 11.07.2016 року. Також наголошує на тому, що на момент проведення перевірки та прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року у справі №826/17459/15, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 року №826/17459/15, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957".

Крім того позивач зазначає, що відсутність ліцензії в період з 10.07.2016 року по 14.05.2016 року, сталася не з її вини, оскільки оплата за видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі була здійснена ОСОБА_3 до терміну закінчення дії згаданої ліцензії. Проте ліцензію позивач отримала лише 15.07.2016 року у зв'язку із відсутністю бланків ліцензії.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Так, відповідач в обґрунтування своїх заперечень вказувала, що в ході перевірки магазину "Продукти" по вул. Кам'янецькій, 124, м. Хмельницького, що належить позивачу, встановлено реалізацію алкогольних напоїв за ціною нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну, що є порушенням вимог постанови КМУ від 30.10.2008 року №957 Про встановлення мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, а також реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі, чим порушено ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Факт порушення підтверджується касовими чеками та фототаблицею із ІС "Податковий блок", перевірка проводилася у присутності позивача та зауважень до проведення перевірки позивач не вказала. В період з 10.07.2016 року по 14.07.2016 року позивач не мала права реалізовувати підакцизні товари без наявності ліцензії.

Відповідач стверджує, що постановою КМУ від 17.06.2015 року №426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957" залишалась чинною до 11.02.2016 року, тобто до дати набрання законної сили судового рішення про визнання її незаконною та нечинною. На момент вчинення позивачем правопорушення, а саме 02.09.2015 року, вказаний нормативний акт був чинним, а відтак відповідач вважає, що прийняте рішення є законним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, враховуючи наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, та здійснює господарську діяльність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу про проведення перевірки від 16.11.2016 року №743 та направлень на перевірку від 16.11.2016 року №1061 та №1062, контролюючим органом проведено фактичну перевірку магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" на предмет додержання ФОП ОСОБА_3 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання, при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 25.11.2016 року №190/22-01-40/НОМЕР_1, яким встановлено порушення Постанови КМУ "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" №957 від 30.10.2000р. (із змінами і доповненнями) (далі - Постанова), ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон).

В акті перевірки зазначено, що відповідно до чеку №579 від 02.09.2015 р. встановлено реалізацію пляшки коньяку "Ай-Петрі" 5*, 0.5 л за ціною 89,00 грн.; відповідно до чеків №4867 від 11.07.2016 року та №4870 від 11.07.2017 року встановлено реалізацію пляшки горілки "Хлібний дар", 0,5 л, за ціною 58,50 грн. та пачки цигарок "NEXT" за ціною 17,85 грн.

Акт перевірки підписали ОСОБА_5 - продавець магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" та ОСОБА_3 - приватний підприємець. Зауважень та заперечень до Акту перевірки не було.

На підставі матеріалів фактичної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення 13.12.2016 року №, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 44000,00 грн., з яких:

- за порушення вимог п.2 Постанови за - реалізація алкогольних напоїв за цінами, нижчими ніж встановлені мінімальні оптово-відпускні і роздрібні - 10000,00 грн.;

- за порушення ч.12 ст.15 Закону - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії - 17000,00 грн.;

- за порушення ч.12 ст.15 Закону - роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000,00 грн..

Примірник податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 року №001974000 надіслано позивачу.

Дане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржила в адміністративному порядку, за результатами якого Рішенням Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 20.12.2016 року та Рішенням ДФС України від 24.02.2017 року позивачу відмовлено у задоволенні скарги, а спірне податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 року №, позивач звернулася до суду із позовом про його оскарження.

Досліджуючи правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, суд виходив з наступного.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі Закон в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 цього Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування; алкогольні напої - продукти одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирт етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, як зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Частиною 10 ст.18 Закону надано КМУ право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв було установлено згідно з додатком постановою ККМУ за №957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (далі - Постанова, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до Постанови встановлено мінімальну роздрібну ціну за 1 літр 100-відсоткового спирту, що застосовується з 31 серпня 2015 року в розмірі 470,00 грн. за товар коньяк (бренді) п'ять зірочок.

Відповідно до примітки першої додатку до Постанови мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Фактичною перевіркою встановлено реалізацію пляшки коньяку "Ай-Петрі" 5*, 0.5 л за ціною 89,00 грн., при цьому мінімальна роздрібна ціна вказаний вид алкогольного напою становить 97,00 грн.

Абзацом 13 ч.2 ст.17 Закону встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, затверджений постановою КМУ від 02.06.2003 року №790 (далі Порядок №790).

За змістом п.п. 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені ст.17 Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно п.5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що на підставі, зокрема, акту перевірки за вчинення порушень, визначених статтею 17 Закону, контролюючим органом застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини та зважаючи на наведені положення законодавства, суд робить висновок про наявність у відповідача компетенції та обґрунтованих підстав для притягнення позивача - суб'єкта господарювання (суб'єкта підприємницької діяльності) до фінансової відповідальності у вигляді штрафу за роздрібну торгівлю алкогольним напоєм (коньяком) за ціною, нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такий напій.

Факт указаного порушення, було встановлено відповідачем за результатом проведеної фактичної перевірки позивача, про що складено відповідний акт. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 року № в частині застосування фінансових санкцій в сумі 10000,00 грн.

Як вбачається матеріалів справи, позивачем фактично не оскаржуються підстави та дії контролюючого органу щодо проведення перевірки.

Водночас в обґрунтування позову позивач посилається на те, що нормативно-правовий акт (постанова КМУ від 17.06.2015 року №426, якою внесено зміни до Постанови №957), вимоги якого на думку відповідача не дотримано позивачем, втратив свою чинність, тобто відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення застосував нечинну норму.

З цього приводу, судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року у справі №826/17459/15 постанову КМУ від 17.06.2015 року №426 "Про внесення змін до постанови КМУ від 30.10.2008 року №957 визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року у справі №826/17459/15 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року у справі №826/17459/15 залишено без змін. Однак суд звертає увагу, що у вказаному судовому рішенні не було зазначено про дату втрати чинності постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №426 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957.

Суд зазначає, що у разі визнання судом незаконним та нечинним нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, такий акт втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням. Судове рішення у справі №826/17459/15 набрало законної сили 11.02.2016 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова КМУ від 17.06.2015 року №426 втратила чинність 11.02.2016 року.

Дана позиція підтверджується, зокрема, і постановою Верховного Суду України від 08.12.2009 року у справі № 21-1573во09.

Отже, Постанова №426 залишалась чинною до 11.02.2016 року - дати набрання законної сили судового рішення про визнання її незаконною та нечинною. Тобто, станом на день вчинення позивачем порушення, згідно чеку: №579 від 02.09.2015 року, яке полягало у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої вказаний нормативно-правовий акт був чинним.

Відповідно до абз.13 ч. 2 ст.17 Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Суд також звертає увагу сторін, що дійсно, перевірка проводилась податковим органом після визнання нечинною Постанови №426, однак порушення норм чинного законодавства, які були зафіксовані в акті перевірки, відбулись в період дії Постанови №426, а тому застосовані штрафні санкції в сумі 10000,00 грн. за виявлені контролюючим органом правопорушення є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо порушення суб'єктом господарської діяльності ст.15 Закону, а саме, здійснення позивачем реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на реалізації згаданих підакцизних товарів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд встановив, що проведеною фактичною перевіркою ФОП ОСОБА_3 встановлено реалізацію пляшки горілки "Хлібний дар", 0,5 л, за ціною 58,50 грн. та пачки цигарок "NEXT" за ціною 17,85 грн., відповідно до чеків №4867 від 11.07.2016 року та №4870 від 11.07.2017 року, без наявності ліцензії на реалізацію підакцизних товарів.

На підставі матеріалів фактичної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення 13.12.2016 року №, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 44000,00 грн., з яких:

- за порушення вимог п.2 Постанови за - реалізація алкогольних напоїв за цінами, нижчими ніж встановлені мінімальні оптово-відпускні і роздрібні - 10000,00 грн.;

- за порушення ч.12 ст.15 Закону - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії - 17000,00 грн.;

- за порушення ч.12 ст.15 Закону - роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000,00 грн.

Статтею 15 Закону передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом 5 ч.2 ст.17 Закону відповідальність передбачена за оптову (включаючи імпорт та експорт) і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Аналізуючи наведені норми закону, суд зазначає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій розглядається як одне порушення.

Така позиція суду співпадає з висновком Вищого адміністративного суду України, яка викладена в Ухвалі від 12.05.2014 року у праві №2а-2549/09 (К/9991/3654/11)

Отже, враховуючи викладене, суд робить висновок про те, що відповідач - суб'єкт владних повноважень, двічі притягнув суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 до відповідальності, застосував до нього 34000,00 грн. штрафу (17000,00 грн. х 2), чим порушив вимоги Закону, а саме: абз.5 ч.2 ст.17 Закону, де відповідальність передбачена за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, як за одне порушення.

Таким чином суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.12.2016 року № в частині застосування штрафної санкції в розмірі 17000,00 грн.

Разом з тим, обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначив, що відсутність ліцензії в період з 10.07.2016 року по 14.05.2016 року, сталася не з її вини, оскільки оплата за видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі була здійснена ОСОБА_3 до терміну закінчення дії згаданої ліцензії. Проте ліцензію позивач отримала лише 15.07.2016 року у зв'язку із відсутністю бланків ліцензії.

Суд не погоджується з твердженням позивача щодо неналежного виконання посадовими особами ДФС своїх обов'язків, які полягають у не видані позивачу ліцензій через відсутність бланків ліцензій, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.13 ст.15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ч.15, 18, 20-22 ст.15 Закону плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

Відповідно до ч.27 ст.15 Закону визначено, що Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови.

Так, дослідженням наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що термін, на який видавалися попередні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, закінчився 09.07.2016 року. Позивач 07.07.2016 року подала заяву на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та заяву на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами із зазначенням періоду такої торгівлі - з 15.07.2016 року по 14.07.2017 року.

Отже, враховуючи встановлені обставини та аналізуючи наведене вище законодавство, суд приходить до висновку, що відповідач не порушив вимог Закону, згідно визначеної позивачем діти дії ліцензій, протягом 10 днів, видав ФОП ОСОБА_3 ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Відтак, вказані вище доводи позивача в обґрунтування позову є безпідставними, не знайшли свого доказового підтвердження під час розгляду справи й такими, що не свідчать про протиправність оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, який заперечував проти позову, частково довів обґрунтованість та правомірність оскаржуваного позивачем рішення, тому суд частково задовольняє позовні вимоги, а саме визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області форми "С" № від 13.12.2016 року в частині визначення ФОП ОСОБА_3 штрафу в сумі 17000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог - суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області форми "С" № від 13.12.2016 в частині визначення ФОП ОСОБА_3 штрафу в сумі 17000 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01 червня 2017 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань