Справа № 826/19631/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Коваленко О.В., за участі сторін, за результатами розгляду адміністративної справи
за позовомвідкритого акціонерного товариства «Завод «Квант»
до державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
Під час судового розгляду даної справи судом встановлено наступне.
З позовної заяви позивача вбачається, що від імені відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» звернулась ОСОБА_1, як арбітражний керуючий.
Як видно з наявної у матеріалах справи інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент розгляду судом вказаної адміністративної справи в якості керівника відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» вказано ОСОБА_1 (арбітражний керуючий, голова комісії з припинення або ліквідатор). Крім того, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також міститься інформація про порушення 16.02.2010 справи про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» (судове рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.1996 №15/80).
У силу частин першої та другої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Так, постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016 у справі №15/80 про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Квант» встановлено наступне.
Ухвалою Арбітражного суду міста Києва від 12.07.1996 порушено справу про банкрутство Київського заводу «Квант» (в порядку норм Закону України «Про банкрутство»), а постановою Арбітражного суду міста Києва від 27.03.1998 Київський завод «Квант» визнано банкрутом та відносно нього введено ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2005 здійснено заміну банкрута на його правонаступника - відкрите акціонерне товариство «Завод «Квант».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2007 ухвалено здійснювати провадження у справі відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_2
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2009, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2009, достроково припинені обов'язки ліквідатора боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_2 - та призначено ліквідатором ОСОБА_1
Проте, постановою Вищого господарського суду України від 22.09.2010 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2007, постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2009 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2009.
Скасовуючи вказані судові рішення Вищий господарський суд України виходив з того, що боржник - відкрите акціонерне товариство «Завод «Квант», - враховуючи особливості його правового статусу, перебуває у переліку об'єктів, які не підлягають приватизації, внаслідок чого ведення ліквідаційної процедури або процедури санації щодо нього (у тому числі призначення ліквідатора), у відповідності до частини п'ятої статті 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», можливе лише після виключення останнього з переліку об'єктів, які не підлягають приватизації. На підставі викладеного, Вищим господарським судом України у постанові від 22.09.2010 зроблено висновок про те, що всі наступні судові рішення у справі (ухвалені після прийняття ухвали від 27.03.2007), пов'язані з прийняттям рішень у процедурі ліквідації відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант», є такими, що прийняті незаконно, тобто з порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо застосування процедури ліквідації до боржника, який включений до переліку об'єктів права державної власності, які не підлягають приватизації.
З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України у постанові від 24.02.2016 вказав, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 з 22.09.2010 (попередня постанова Вищого адміністративного суду України) не мала та не могла мати статусу ліквідатора боржника - відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант», з огляду на що судом скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 (яким затверджено звіт ліквідатора та визнано відкрите акціонерне товариство «Завод «Квант» вільним від боргів та таким, що може продовжувати свою підприємницьку діяльність), а провадження у справі №15/80 припинено.
Відтак, керуючись принципом преюдиційності постанов Вищого господарського суду України від 22.09.2010 та від 24.02.2016 у справі №15/80, арбітражний керуючий ОСОБА_1 з 22.09.2010 не мала та не могла мати статусу ліквідатора боржника - відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант», - тобто починаючи з 22.09.2010 (у тому числі станом на момент звернення з даним позовом до суду) не мала законодавчих повноважень на представництво відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» у відносинах з третіми особами, зокрема, не була його законним представником.
При цьому, суд звертає увагу, що під час винесення постанови Вищого господарського суду України від 24.02.2016 у справі №15/80 у судовому засіданні взяв участь представник відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» ОСОБА_3 (за довіреністю), а згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. З огляду на вказане, ОСОБА_1 знала або могла знати про те, що відомості про неї, як про керівника відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант», є недостовірними.
Беручи до уваги викладене, у ОСОБА_1 відсутні повноваження на представлення прав та інтересів відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» у відносинах з третіми особами, у тому числі виступати в якості керівника останнього.
Приписами частин першої та другої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
З аналізу встановлених судом фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_1, яка знала або повинна була знати про встановлений у судовому порядку факт відсутності в останньої з 22.09.2010 повноважень діяти від імені відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант», як ліквідатор, фактично продовжувала виконувати повноваження останнього та діяти від імені товариства у відносинах з третіми особами, як керівник даного товариства.
Згідно з пунктом 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.
З огляду на наведені вище обставини, встановлені під час судового розгляду даної адміністративної справи, з метою усунення обставин щодо порушення вимог закону, суд вважає за необхідне звернути увагу Міністерства юстиції України на вищевикладене з метою здійснення відповідного реагування, у порядку визначеному законодавством.
Керуючись положеннями статей 160, 166, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва
Направити окрему ухвалу Міністерству юстиції України для вжиття необхідних заходів щодо усунення порушень законодавства.
Про результати розгляду даної окремої ухвали та вжиті заходи письмово проінформувати Окружний адміністративний суд міста Києва не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.
Суддя Літвінова А.В.