Справа № 826/7002/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2017 року № 826/7002/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомСімферопольської філії ПрАТ «СК «КРОНА» в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «КРОНА»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Сімферопольська філія ПрАТ «СК «КРОНА» в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «КРОНА» (надалі - Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 18.04.2016 р. № на загальну суму 108 114 (сто вісім тисяч сто чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що не погоджується з висновками Акта перевірки щодо порушення позивачем відповідних положень Податкового кодексу України, оскільки висновки відповідача за наслідками проведеної перевірки щодо порушень позивачем положень Податкового кодексу України при визначенні суми доходу є хибними, базуються виключно на суб'єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтвердження належними доказами.

Представник відповідача проти позову заперечував, при цьому посилаючись на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність документів, передбачених п.44.1 Податкового кодексу України, що підтверджують правомірністю формування показника податкової декларації № від 20.02.2014 «дохід» в сумі 500244 грн. За таких обставин, податковий орган просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Справа розглянуту в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Співробітниками Головного управління ДФС у місті Києва проведено позапланову виїзну перевірку Сімферопольської філії ПрАТ «СК «КРОНА» в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «КРОНА» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 17.03.2016 р.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 31.03.2016 року №195/26-15-14-06-02/34821363 (надалі - Акт перевірки).

В акті перевірки встановлені наступні порушення: п.п.135.5.11, п. 135.5 ст. 135, п.п. 137. 14. ст. 137, 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 151.1 ст. 151, п.п. 156.2.3 п. 156.2 ст. 156 Податкового кодексу України від 02.12.2012 № 2755- VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 86491,00 грн., в т.ч. за 2013 р. у сумі 86491,00 грн.

Не погоджуючись з висновками викладеними в Акті перевірки Позивачем подано до Контролюючого органу заперечення, за результатом розгляду заперечень Контролюючий орган Листом від 14.06.2016 р. №8901/10/26-15-14-06-02-18, повідомив Позивача, що висновки Акту перевірки залишено без змін.

На підставі акту перевірки Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2016 р.№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податок на прибуток страхових організацій всього в сумі 108114,00 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 86491,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 21623,00 грн.

Позивач вважає висновки акту перевірки безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам справи та податкове повідомлення-рішення неправомірними, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з акту перевірки та письмових заперечень Відповідача, збільшення грошового зобов'язання та застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій ґрунтується на обставинах не надання Позивачем до перевірки страхових полісів, договорів, угод страхування/перестрахування, актів прийому - передачі, актів виконаних робіт (послуг), розрахунків суми страхового платежу, належного до повернення страхувальнику у зв'язку з достроковим припиненням дії договорів страхування та не наданні інших первинних документів щодо підтвердження факту здійснення страхової діяльності Сімферопольської філії ПРАТ СК «Крона», та правомірності віднесення відповідних сум у Податковій декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2013 рік як Доходів від страхової діяльності.

Враховуючи вищевикладене, на думку Контролюючого органу, Сімферопольською філією ПРАТ СК «Крона» в порушення вимог п. 137.14 ПКУ завищено показник Доходів від страхової діяльності на загальну суму 500244,00 грн., в т.ч. у 2013 році на суму 500244,00 грн.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Тобто, вказані положення ПК України визначають, зокрема, що здійснення документальної перевірки проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ч.1 п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби у випадках, не передбачених цим Кодексом (п.85.1 ст.85 ПК України).

Згідно п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Водночас, забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (п. 85.5 ст. 85 ПК України).

Пунктом 85.8 ст.85 ПК України встановлено, що посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як вбачається з акта перевірки, під час проведення контрольного заходу відповідачем встановлено, що Сімферопольська філія ПрАТ «СК «Крона» зареєстрована Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи за № 465411, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну свідоцтва про державну реєстрацію №436590 від 10.10.2006.

Юридична адреса: Сімферопольська філія ПрАТ «СК «Крона» відповідно до установчих документів: 95053, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Воровського, 63 кв. (офіс) 52.

Фактичне місцезнаходження: Сімферопольська філія ПрАТ «СК «Крона» відповідно до установчих документів: 95053, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Воровського, 63 кв. (офіс) 52.

Так, 27 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 p. № 1207-VII, яким законодавчо визначений статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації та установлено особливий правовий режим на такій території, особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму.

Частиною 2 ст. 1 Закону №1207-VII датою початку тимчасової окупації АРК офіційно визнано 20 лютого 2014 року.

Як зазначає Позивач, враховуючи неможливість подальшої роботи філії на тимчасово окупованій території та неможливість вивозу фінансово-господарських документів філії, основних засобів та інвентарю з приміщення філії у м. Сімферополі, ПрAT «Страхова компанія «КРОНА» 19.05.2014 року подала інформацію про ліквідацію Сімферопольської філії ПрАТ «СК «КРОНА» до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців (дата закриття підрозділу державним реєстратором 19.05.2014).

Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг № 1709 від 05.06.2014 p. Нацкомфінпослуг виключила Сімферопольську філію Товариства з Державного реєстру фінансових установ 05.06.2014 року, що підтверджується Листом від 12.06.2014 №4868/11-8.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що оскільки фактично доступ до території АР Крим, зокрема до Сімферопольської філії Товариства, був обмежений для Позивача з моменту тимчасової окупації АРК - 20 лютого 2014 року, а філія ліквідована 19.05.2014 p., то ПрАТ «СК «КРОНА» не мало можливості провести інвентаризацію філії та вилучити документи філії, що необхідні для забезпечення процедури ліквідації філії.

Відповідно до ст. 3.1. Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», який набрав чинності 27.09.2014, на території Криму діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб.

Пункт 8 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (далі - Положення № 879), передбачає, що підприємства, розташовані на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов'язкових для її проведення тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов'язання та власний капітал цих підприємств.

Зазначені підприємства зобов'язані провести інвентаризацію станом на 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.

У підрозділі 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України у пункті 26 зазначено, що на період дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони "Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до абз. 4 п. 1) ст. 12.3 Перехідних положень Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року N 1636-VII - особи, які перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя на початок тимчасової окупації, звільняються від обов'язку подання до контролюючих органів декларацій (крім митних декларацій), звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів протягом строку такої тимчасової окупації та після її завершення.

Таким чином, керуючись Положенням № 879 та Законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», позивач матиме змогу отримати документи, у разі їх наявності, та проведе інвентаризацію Сімферопольської філії тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку станом на 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразить результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.

З аналізу вищезазначених норм права, Суд приходить до висновку, що в даному випадку, на підставі ч. 3 ст. 44.5 ПКУ Контролюючий орган мав перенести термін проведення перевірки Позивача до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених ПКУ строків, чого контролюючим органом зроблено не було, внаслідок чого висновки перевірки про порушення ПрАТ «СК «КРОНА» п.п.135.5.11, п. 151.1, п.п. 156.2.3 Податкового кодексу України є документально не підтвердженими та необґрунтованими, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення № від 18.04.2016 р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню, як передчасне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 18.04.2016 р. №.

3. Стягнути з Головного управління ДФС у місті Києві за рахунок державних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «КРОНА» () судові витрати в сумі 1621,71 грн. (одна тисяча шістсот двадцять одна гривня 71 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук