Справа № 766/14117/16-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/14117/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні про відмову у зарахуванні в подвійному розмірі період роботи в ІН-316/5 УВС Миколаївського облвиконкому та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії, з урахуванням періоду роботи з 1986 року по 1991 рік в ІН-316/5 УВС Миколаївського облвиконкому, у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте у задоволенні вказаної заяви йому було відмовлено, з посиланням на те, що оскільки Снігурівську виправну колонію №5 перепрофільовано у спеціальну туберкульозну лікарню, підстави для зарахування відповідного періоду роботи позивача до страхового стажу в подвійному розмірі відсутні.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

В апеляційній скарзі Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що позивачем не надано будь-яких доказів у підтвердження того, що установа ІН-136/5 була інфекційним закладом (відділенням) охорони здоров'я, а отже підстави для перерахунку призначеної позивачу пенсії відсутні.

Судом апеляційної інстанції в порядку ст. 55 КАС України проведено заміну сторони у справі з Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на її правонаступника Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 з серпня 2001 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Херсон і отримує пенсію, призначену йому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення".

6 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Херсон про зарахування до стажу роботи в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 10 червня 1986 року по 31 травня 1991 року у Снігурівській виправній колонії № 5.

Однак управління Пенсійного фонду України в місті Херсон відмовило позивачу у зарахуванні до стажу роботи в подвійному розмірі період роботи з 10 червня 1983 по 31 травня 1991 рік у Снігурівській виправній колонії № 5, оскільки зазначена установа у цей період не мала статусу інфекційного закладу охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України (туберкульозна лікарня чи міжобласна туберкульозна лікарня), положення статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на позивача не розповсюджуються.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що з 01 липня 1983 року та по теперішній час в Снігурівській виправній колонії №5 утримуються та лікуються засуджені чоловіки, хворі на туберкульоз, у тому числі й на активну форму туберкульозу, тобто фактично установа виконує функції закладу охорони здоров'я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, а тому відноситься до інфекційних лікувальних закладів.

Колегія суддів вважає вірним такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно роз'яснень Міністерства охорони здоров'я України від 27 січня 2010 року №05.03-18-54/973 «інфекційний заклад (відділення)» є заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.

Згідно із статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції Закону №1110-IV від 10.07.2003 року, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Пунктом 1 Переліку закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Державного департаменту з питань виконання покарань від 24.12.2004 року № 247, до лікарняних закладів та лікувально-профілактичних закладів особливого типу віднесено спеціалізовані - туберкульозна лікарня. Цим же переліком визначено, що лікарня є медичним закладом, призначеним для надання спеціалізованої (вторинної) лікувально-профілактичної допомоги хворим. Лікарня, де хворим надається стаціонарна медична допомога за однією лікарською спеціальністю, називається спеціалізованою. Лікарня може мати у своєму складі поліклініку (амбулаторію, амбулаторно-профілактичні відділення).

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу МВС УРСР від 27.06.1983 року №0119 виправно-трудова колонія (№5) (установа ІН 316/5 УВС Миколаївського облвиконкому) з 01 липня 1983 року перепрофільована в установу виконання покарань для утримання засуджених чоловіків, хворих закритими формами туберкульозу легень з лімітом наповнення - 600 чоловік, у тому числі стаціонару на 100 ліжок, з направленням хворих засуджених на лікування в ВТК №5 зі слідчих ізоляторів і виправно-трудових колоній у відповідності з вимогами наказу МВС УРСР №0230-1980 року та за нарядами медичного управління МВС УРСР.

Переліком спеціалізованих установ та міжобласних лікарень УВП, до яких направляються засуджені, хворі на туберкульоз, затвердженим Наказом МВС України від 11.10.1994 року № 556, установа ІН 316/5 УМВС України в Миколаївській області визначена як спеціалізована установа, в яку направляються на лікування чоловіки, хворі на активну форму туберкульозу, які підлягають триманню на загальному та посиленому режиму ув'язнення та неповнолітні чоловічої статті, хворі на активну форму туберкульозу. Аналогічне визначення установи було зазначено у Переліку, затвердженому наказом МВС України № 836 від 03.12.1996 року.

На підставі наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань №165 від 29.11.1999 року «Про введення в дію нових найменувань органів та установ кримінально-виконавчої системи України» установа ІН-316/5 перейменована в Снігурівську виправну колонію управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№5).

Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 02.04.2009 року № 59 Снігурівську виправну колонію № 5 УДДУ у Миколаївській області перейменовано у спеціалізовану туберкульозну лікарню середнього рівня безпеки.

Згідно наказу Державного Департаменту України з питань виконання покарань № 157 від 14.07.2009 року «Про організаційно-штатні посади» введено в дію нове найменування Снігурівська виправна колонія Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№5) - спеціалізована туберкульозна лікарня середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз), планове наповнення 610 осіб.

Наказом Державної пенітенціарної служби України № 427 від 18.06.2012 року «Про організаційні штатні питання по установах виконання покарань, їх підприємствах та слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби в Миколаївській області» Снігурівська виправна колонія № 5 Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№ 5) реорганізована у Снігурівську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 5) й значиться як спеціалізована туберкульозна лікарня, середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз).

Таким чином, з липня 1983 року у Снігурівській виправній колонії № 5 утримуються та лікуються засуджені чоловіки, хворі на туберкульоз, у тому числі й на активну форму туберкульозу, тобто фактично установа виконує функції інфекційного закладу охорони здоров'я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, а тому вона відноситься до інфекційних лікувальних закладів.

Враховуючи, що Снігурівська виправна колонія № 5 Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області є інфекційним закладом в розумінні статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд першої інстанції вірно встановив, що стаж роботи позивача з 10 червня 1986 року по 31 травня 1991 року підлягає зарахуванню у подвійному розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, отже правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О. Турецька