Справа № 2-а-3114/11/1412
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2012-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2012 р.Справа № 2-а-3114/11/1412

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Андрощук В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги по Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_4 до УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва про нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги по Закону України «Про соціальний захист дітей війни»- задоволено частково.

Зобовязано УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити ОСОБА_4 у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставинам справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно визнав право позивачки на підвищення пенсії за 2007, 2008, 2009 та 2010 років відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але не врахував строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка звернулась до суду з позовом 14 березня 2011 року.

Враховуючи положення ст.99 КАС України, позивачкою було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За таких підстав судова колегія доходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 14 вересня 2010 року, що не було встановлено судом першої інстанції.

Вирішуючи справу судом першої інстанції правильно встановлено, що у 2010 році дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не призупинялась.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, та на які посилається апелянт, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону.

Також, є необґрунтованими твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивачки, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ст.99, ст.100, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2011 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_4 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком (розмір якої встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 14 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року, за вирахуванням вже виплачених сум за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Судді: