Справа № 536/1896/16-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 р.Справа № 536/1896/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.04.2017р. по справі № 536/1896/16-а

за позовом ОСОБА_3

до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області третя особа ОСОБА_1

про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, визнання рішень органу місцевого самоврядування протиправними та їх скасування,

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2016 року позивач, ОСОБА_3, звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району, в якому просила суд:

- поновити строк для звернення до адміністративного суду;

- визнати протиправними та скасувати рішення Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22 травня 2015 року «Про наслідки розгляду заяв громадян» у частині відмови ОСОБА_3 в наданні земельної ділянки в районі обслуговуючого кооперативу «Об'єднання садівників «Простоквашино» та в частині виділення ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5940 га та «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1С.» у повному обсязі.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, позивач зазначала, що до 30 травня 2016 року не була обізнана про наслідки розгляду сільською радою її заяв від 26 грудня 2014 року та від 12 травня 2015 року, які вона подала до відповідача. Про порушення своїх прав позивач дізналася лише після отримання 30 травня 2016 року у Недогарківській сільській раді витягу із оспореного рішення від 22 травня 2015 року «Про наслідки розгляду заяв громадян», а до цього часу була впевнена, що її заяви знаходяться на розгляді Недогарківської сільської ради. Копію оскаржуваного рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1С.» вона отримала лише 17 листопада 2016 року, а до того часу їй не було відомо про існування цього рішення.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.04.2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа ОСОБА_1, про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, визнання рішень органу місцевого самоврядування протиправними та їх скасування, залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, прийняття рішення судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції третя особа та її представник, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники позивача та відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, третю особу, її представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26 грудня 2014 року позивач ОСОБА_3 подала до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району заяву про виділення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,6 га , яка прилягає до Обслуговуючого кооперативу «Об'єднання садівників «Простоквашино» для ведення особистого селянського господарства для посадки фруктового саду (а.с.96).

12 травня 2015 року позивач ОСОБА_3 подала до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району заяву про виділення їй земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства згідно статті 121 Земельного кодексу України, яка знаходиться і межує з кооперативом садівників «Простоквашино» (а.с.101).

Згідно витягу з рішення сорок першої сесії шостого скликання Недогарківської сільської ради Кременчуцького району від 16 січня 2015 року «Про наслідки розгляду заяв громадян» розглядалася заява голови Садового товариства «Простоквашино» ОСОБА_4 про надання в оренду земельної ділянки площею 6,38 га, яка прилегла до господарства «Простоквашино» для висадки фруктових дерев (саду) та було вирішено про неможливість надання земельної ділянки в оренду. Після посвідчення права власності сільською радою, дану заяву винести на розгляд сесії (а.с.100).

Рішенням сорок п'ятої сесії шостого скликання Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про наслідки розгляду заяв громадян» від 22 травня 2015 року було виділено земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 1,5940 га, відмовлено ОСОБА_3 в наданні земельної ділянки в районі обслуговуючого кооперативу «Об'єднання садівників «Простоквашино». При бажанні отримати земельні ділянки в іншому місці, рекомендовано вищезазначеним громадянам звернутися до відділу Держземагенства в Кременчуцькому районі Полтавської області для замовлення викопіювання та звернутись до відділу Держкомзему в Полтавській області для розроблення проекту відводу земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства (а.с.102).

Рішенням сорок п'ятої сесії шостого скликання Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1С.» від 22 травня 2015 року було надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,5940 га, яка знаходиться за межами населеного пункту села Недогарки Кременчуцького району Полтавської області (а.с.103).

22.05.2015 року Недогарківська сільська рада розглянула заяву ОСОБА_3 та відмовила їй у наданні земельних ділянок.

29.11.2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним вище адміністративним позовом.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач міг дізнатися про прийняття оскаржуваного рішення 26.01.2015 року, однак звернувся до суду лише 29.11.2016 року, тобто з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України. Отже, строк звернення до суду позивачем пропущено без поважних причин.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином , початок шестимісячного строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно зясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, колегія суддів враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (N 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Колегія суддів зауважує, що КАС України не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку звернення до суду. Отже, це питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Таким чином, питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується адміністративним судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу із рішення Недогарківської сільської ради від 16.01.2015 року "Про наслідки розгляду заяв громадян", слухали заяву ОСОБА_4 та вирішили: земельна ділянка площею 6,38 га, яка прилегла до господарства «Простоквашино» та знаходиться за межами населеного пункту, не може бути надана в оренду, в звязку з тим, що земельна ділянка №790, згідно рішення Кременчуцького районного суду від 03.04.2012 року, та земельна ділянка №791, згідно рішення Кременчуцького районного суду від 13.12.2012 року, передані у власність територіальної громади Недогарківської сільської ради, а станом на 11.12.2014 року право власності на вищезазначені земельні ділянки сільською радою не посвідчено. Після посвідчення права власності сільською радою, дану заяву винести на розгляд сесії.

Колегія суддів ввжає, що зазначене свідчить про наявність об'єктивних перешкод, які дійсно заважали подати позивачу позов у визначений строк, оскільки ОСОБА_3 очікувала, що після реєстрації права власності на землю за сільською радою її заява буде розглянута у встановленому законом порядку та її буде повідомлено про результати такого розгляду.

ОСОБА_3 звернулась до Недогарківської сільської ради і 30.05.2016 року отримала засвідчений сільським головою витяг з рішення сорок п'ятої сесії шостого скликання Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.05.2016 року "Про наслідки розгляду заяв громадян", відповідно до якого позивачу було відмовлено в наданні земельної ділянки.

Однак, судом першої інстанції не проаналізовано вказані посилання позивача, не надано їм оцінки, та зроблено висновок про залишення позову без розгляду, при цьому не наведено обставин та будь-яких доказів, які б підтверджували або спростовували доводи позивача про поважність пропуску цього строку.

Отже, судом першої інстанції не встановлено вірної дати, коли у позивача виникло право звернення до суду з даним позовом, не зясовано поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, у звязку з чим передчасно зроблено висновок про залишення позову без розгляду та необґрунтовано застосовано до позовної заяви наслідки пропущення строку звернення до суду, передбачені ст.100 КАС України.

Таким чином, підстав для застосування ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд не мав і безпідставно залишив позовну заяву без розгляду.

Викладене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме п.9 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.04.2017р. по справі № 536/1896/16-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області третя особа ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, визнання рішень органу місцевого самоврядування протиправними та їх скасування направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2017 р.