Справа № 161/17590/16-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4486/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Болюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 березня 2017 року у справі за його позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі -ОУПФ) в якому просив:

визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в перерахунку призначеної йому пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII; в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013), якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та інформації Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) про заробітну плату;

зобов'язати ОУПФ провести з 01.12.2016 перерахунок розміру призначеної позивачу пенсії згідно ст.37-1 Закону №3723-XII (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до Постанови №1013 якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери в розмірі 90% від суми заробітної плати, викладеної в повідомленні Департаменту про заробітну плату від 02.12.2016 за №Г-41 (далі - Повідомлення) без обмеження її максимального розміру.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23.12.2006 він перебуває на обліку в ОУПФ, як отримувач пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у розмірі 90% заробітної плати. У зв'язку з тим, що Постановою №1013 посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців підвищуються на 25% позивач звернувся із заявою до відповідача щодо перерахунку пенсії, надавши інформацію про заробітну плату з останнього місця роботи. Проте ОУПФ листом від 15.12.2016 №418/Г-01 (далі - Лист) відмовило у здійсненні такого перерахунку. ОСОБА_1 вважає таку відмову безпідставною та неправомірною.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 березня 2017 року у справі №161/17590/16-а у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскільки на час його звернення до ОУПФ про перерахунок пенсії не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, то в даному випадку слід застосовувати норми закону, які діяли на момент призначення пенсії.

Відповідач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу позивач залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача на момент звернення ОСОБА_1 про перерахунок пенсії не було правових підстав для здійснення перерахунку у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 23.12.2006 перебуває на обліку в ОУПФ, як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Останнім місцем роботи ОСОБА_1 було Головне фінансове управління Волинської обласної державної адміністрації, де він працював на посаді - начальника відділу. Страховий стаж на посаді державного службовця становить 25 років. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 90%.

07.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив провести перерахунок призначеної йому пенсії відповідно до Закону №3723-XII, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій громадян.

Листом ОУПФ відмовило позивачеві у проведенні зазначеного перерахунку. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, що Постановою №1013 скасовано п.4 постанови КМУ від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» згідно якого визначався механізм перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону №3723-ХІІ, а відтак законних підстав для проведення перерахунку пенсії немає (а.с.8).

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зазначеною нормою ст.37-1 було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Пунктом 4 Постанови №865 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п.5 Постанови №865 перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон№76-VIII), який набрав чинності 01.01.2015, ст.37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Тобто, починаючи з 01.01.2015 змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в ст.37-1 Закону №3723-ХІІ (в редакції Закону №76-VIII), а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано КМУ.

Пунктом 2 Постанови №1013 до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме: виключено п.4, а п.5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики».

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (07.12.2016) КМУ не визначено іншого порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Постановою №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості чи механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, у відповідності до ст.90 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 та діяв на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача за перерахунком, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою.

За таких обставин, ОУПФ правомірно відмовило позивачеві у перерахунку пенсії.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін

Повний текст виготовлений 02 червня 2017 року.