Справа № 172/393/17
Суддя: Битяк І. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 172/393/17
Провадження № 2-а/172/15/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2017року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Битяка І.Г.

при секретарі - Глушко О.М.

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 8 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Дніпрі ДПП Нечипоренка Дениса Ігоровича про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, зазначивши, що постановою інспектора 8 роти 3 батальйону УПП у м. Дніпрі ДПП НП України Нечипоренка Д.І. серії ЕАА № 080774 від 5 квітня 2017 року його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Дана постанова, за твердженням позивача, є незаконною та підлягає скасуванню оскільки фактично порушення правил дорожнього руху, за яке його притягнуто до відповідальності ним не вчинялося. Номерний знак у темну пору доби був освітлений та не був забруднений до такого ступеню щоб з відстані 20 метрів не дати можливість чітко визначити символи номерного знака, що свідчить про спотворення працівником поліції фактів. В порушення вимог чинного законодавства постанову винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, що позбавило позивача можливості скористатися правовою допомогою. Крім того, у постанові не зазначено про будь-які додатки, зокрема про відео чи фото матеріали. Тому вважає, що оскаржувану постанову винесено без проведення всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи та за відсутності будь-яких доказів вчинення правопорушення.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Пояснив, що був зупинений працівниками поліції з причини неосвітленості заднього номерного знака. Однак порушення заперечує, вважає, що номерний знак був освітлений і не забруднений наскільки щоб не можна було прочитати його з відстані 20 метрів.

Відповідач до суду не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду засобами електронного зв'язку заперечення на адміністративний позов та докази скоєння правопорушення у вигляді 9 файлів записів портативних відеокамер. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки посадова особа поліції діяла в межах чинного законодавства.

Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАА № 080774 від 5 квітня 2017 року, винесеною інспектором роти № 8 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенантом поліції ОСОБА_4 до гр. ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 9). 5 квітня 2017 року о 23.24 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ-2121, номерний знак НОМЕР_1 на вул. Прорізна в районі будинку 23 у м. Дніпро із забрудненим та неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, що є порушенням п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Позивачем не заперечується факт забруднення номерного знака автомобіля в час зупинки так як, з його слів, в той день він проїхав велику відстань по ґрунтовим дорогам. Однак останній не згоден зі ступенем забрудненості.

Відповідно до наданих управлінням патрульної поліції у м. Дніпрі відеозаписів з портативних відеокамер, які знаходились на працівниках поліції автомобільного екіпажа встановлено, що дійсно 4 квітня 2017 року у нічний час, на вулиці Прорізна м. Дніпро працівниками поліції зупинений автомобіль ВА-2121 під керуванням ОСОБА_2 Підставою для зупинки автомобіля стала відсутність освітлення заднього номерного знака у темний час доби та його забруднення, що не дозволяло чітко визначити символи з відстані 20 метрів. Як видно з відеозаписів позивач у розмові з працівниками поліції визнав факт відсутності освітлення заднього номерного знака на момент зупинки (відео файл 23.21 час запису 00:40-00:45), а також його забруднення. Однак потім, увімкнувши освітлення та протерши номерний знак ганчіркою, почав заперечувати порушення.

Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, також стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Зазначеним Законом внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (05.04.2017 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Щодо доводів про протиправність постанови від 05.04.17 року серії ЕАА № 080774 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд зазначає наступне.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 цього ж Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту та обставин скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Керування водієм транспортним засобом, його експлуатація із забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів чи неосвітленим) відповідачем надано показання засобів відеозапису з функцією запису звуку (пояснень позивача), автентичність яких не викликає сумніву та підтверджена ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Крім того, заявлений позивачем факт позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП спростовується змістом спірної постанови, де відповідачем заповнені всі відповідні графи, зокрема і щодо прав позивача та відеозаписами де працівник поліції роз'яснює ОСОБА_2 права особи, як притягується до адміністративної відповідальності.

Не можуть бути взяті до уваги також доводи позивача про невідповідність змісту постанови вимогам статті 283 КУпАП в частині не зазначення про фіксацію правопорушення, оскільки з відеозапису встановлено, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу повідомили ОСОБА_2 про фіксування всіх дій за допомогою портативних відеокамер.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а отже і про неможливість їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 3, 11, 18, 69-72, 79, 86, 94, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 8 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 080774 від 5 квітня 2017 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.Г. Битяк