Справа № 234/6160/17
Суддя: Ткачова С. М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/6160/17
Провадження № 2-а/234/262/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року

Краматорський міський суд Донецької області

у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Кравченко Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП м. Маріуполь ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Краматорського міського суду з позовом до Поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП м. Маріуполь ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень, в обґрунтування позову зазначив, що постановою поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП у м. Маріуполі, винесеним 21.04.2017 року ЕАА № 087557, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в дохід держави в розмірі 255 грн. Вчинене ним адміністративне правопорушення полягає в тому, що він, нібито 21.04.2017 о 17-32 годині у м. Маріуполі по пр-ту Миру, 69, керуючи автомобілем Шкода Супер Б Елеганс, д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснивши зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР України. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, безпідставно та підлягає скасуванню у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП. Так, він 21.04.2017 року о 17-32 годині у м. Маріуполі дійсно керував вищевказаним автомобілем. В районі буд. 69 по пр-ту Миру знизив швидкість руху в звязку з проїздом перешкоди. Жодної ж зупинки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» не виконував, тобто порушення п.33 ПДР України не допускав. Згідно з викладеним вважає, що постанова ЕАА № 087557 поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП у м. Маріуполі інспектора Далакян Т.А., винесена 21.04.2017 року безпідставно, незаконно та підлягає скасуванню, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП. Просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі та задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином судовими повістками. Клопотання про відкладення слухання справи від нього також не надходило.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2017 поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП у м. Маріуполі винесено постанову серії ЕАА № 087557 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. (а.с. 3).

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: зокрема (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею124-1,статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті127,статтями 128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятоюстатті133-1, частинами першою, другою і третьоюстатті140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Судом встановлено, що відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем не було надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують що позивач був ознайомлений з доказом вчинення ним правопорушення при винесенні постанови, що порушує вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що інспектор поліції при винесенні постанови зробив процесуальні порушення при розгляді справи, тобто інспектор поліції не ознайомив правопорушника із доказами, яким підтверджено факт порушення ОСОБА_3 вимоги ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано доказів на підтвердження висновку про винність позивача як особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанову серії ЕАА від 21.04.2017 слід скасувати.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 6, 7,17, 19,69,71 КАС України, ст.ст. 9, 122, 126, 251, 254, 258, 283, 288,289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП м. Маріуполь ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА № 087557, прийняту 21.04.2017 року поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП м. Маріуполь ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Донецький апеляційний адміністративний суд через Краматорський міський суд протягом 10 днів після проголошення.

Постанова ухвалена й видрукувана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: С.М. Ткачова