Справа № 587/2321/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р. Справа № 587/2321/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 на постанову Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2016р. по справі № 587/2321/16-а

за позовом Сумського прикордонного загону

до Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2

про примусове видворення з території України,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Сумський прикордонний загін, звернувся до суду з адміністративним позовом про примусове видворення за межі території України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд на підставі п.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити з України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2016р. по справі № 587/2321/16-а громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово видворити з території України.

Постанову звернуто до негайного виконання.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2016 року, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що погоджується з необхідністю виїхати з території України і до його затримання здійснив таку спробу, однак, не мав на меті порушувати закон. Пояснив, що легально прибув на навчання в Республіку Білорусь з Республіки Банглашеш, у зв'язку з тим, що у Могильовському державному університеті предмети не викладаються англійською мовою, прийняв рішення перевестись до Московського ВНЗ, тому 16 листопада 2016 року на автомобілі вирушив до Москви, по дорозі водій повідомив, що для виїзду необхідно перетнути кордон з України, де і був затриманий позивач. Зазначив, що рішення про його примусове повернення позивачем не виносилось, 30-денний строк для добровільного залишення території України, встановлений частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», йому не надавався. Отже, в даному випадку, відсутні підстави для звернення відповідача з позовом про примусове видворення його за межі України, передбачені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». З посиланням на ст.183-7 КАС України вказав, що підставами для його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, можуть бути лише відсутність документу, що дає право на виїзд з України, ухилення від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджання проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі. Однак, тікати позивач не мав наміру, відсутність грошових коштів на придбання квитка відповідачем доведено не було, підстави для видворення позивача з території України відсутні, а тому вимога позивача про його затримання є такою, що суперечить чинному законодавству.

Відповідач подав заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в судове засідання, призначене на 16.05.2017 року прибув, проте, у зв'язку з незабезпеченням його перекладачем, розгляд справи відкладено на 23.05.2017 року. Направлено лист на ім'я позивача, в якому суд звернув увагу, що ухвалою прикордонний загін зобов'язано забезпечити перекладачем відповідача. В судове засідання, призначене на 30.05.2017 року, відповідач не прибув, Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні листом від 24.05.2017 року повідомив суд про те, що Громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_2 звільнений з пункту 17.05.2017 року у зв'язку із закінченням терміну затримання.

Саме адреса місцезнаходження в пункті тимчасового перебування зазначена відповідачем у матеріалах справи, іншої адреси перебування суду не повідомлено.

За таких підстав, відповідач є належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Представник позивача також в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що сторони по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 30.05.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 листопада 2016 року о 01 годині 30 хвилин прикордонним нарядом "Прикордоннипй патруль" на напрямку н.п. Старікове (Укр) - н.п. Козіне (РФ) в районі інформаційного покажчика № 1512, на відстані близько 10 метрів від лінії державного кордону, без документів, що посвідчують особу, за незаконний перетин державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску у групі осіб, був виявлений та затриманий громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_2.

В ході перевірочних заходів відносно вищевказаної особи встановлено, що він грубо порушив встановлений порядок перетину державного кордону, визначений Законом України «Про державний кордон України», ст. 9 якого передбачено порядок перетину кордону, а саме перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах пішохідного сполучення через державний кордон в пунктах пропуску, що встановлюється Кабінетом Міністрів України, відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», згідно з вимогами якої іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до суду з даним позовом про примусове видворення громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 з території України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач своїми діями порушив установлений порядок перетину державного кордону, визначений статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», а також вимоги п. 1 ст. 16 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст. 9 Закону України «Про прикордонний контроль», у зв'язку з чим наявні законні підстави для примусового видворення громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 за межі території України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі по тексту - Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації.

Реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону (ч.1 ст.16 Закону № 3773-VI).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про державний кордон України" перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Частиною 1 статті 183-7 КАС України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

За приписами частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто, обов'язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Обов'язковість прийняття уповноваженим органом державної влади України рішення про примусове повернення має на меті, зокрема, надання особі, щодо якої таке рішення прийнято, строку та можливості добровільно залишити територію України.

Факт ухилення від виїзду після прийняття цього рішення може бути встановлено та підтверджено лише після закінчення строку, наданого іноземцю чи особі без громадянства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну відносно громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 не приймалось.

Крім того, позивачем не було перевірено наявності у спірних відносинах обставин, які б у відповідності до ч.1 ст.26 Закону № 3773-VІ свідчили про необхідність повернення відповідача до країни походження : вчинення відповідачем дій, які б порушували законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суперечили інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, необхідність видворення відповідача для охорони здоров'я, захисту прав та законних інтересів громадян України.

Отже, позивачем не дотримано встановленого законодавством порядку видворення іноземців і осіб без громадянства з території України.

За таких обставин, неможливо стверджувати про ухилення громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 від виїзду з України, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для примусового видворення зазначеної особи за межі України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог Сумського прикордонного загону про примусове видворення громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 за межі України.

У відповідності до ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2016р. по справі № 587/2321/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Сумського прикордонного загону до Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Бегунц А.О.
Повний текст постанови виготовлений 02.06.2017 р.