Справа № 806/616/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"31" травня 2017 р. Справа № 806/616/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наталка ЛТД" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" березня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наталка ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, треті особи : Управління Служби безпеки України в Житомирській області , Державна фіскальна служба України про визнання протиправним наказу №1222 від 22 грудня 2016 року ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Наталка ЛТД" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, в якому просило визнати протиправним наказ від 22 грудня 2016 року № 1222 про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Наталка ЛТД" (м. Радомишль).

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що наказ є протиправним, оскільки відповідачем не було отримано в установленому законом порядку відповідної інформації про порушення, така інформація надійшла від УМБУ в Житомирській області, в наказі не зазначено посади та прізвище особи, яка проводитиме перевірку,перевірка проводилась за відсутності директора підприємства, яка перебувала у відпустці, перевіряючі не зареєструвались в Журналі реєстрації контролюючих перевірок.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, Управління Служби безпеки України в Житомирській області направило на адресу начальника ГУ ДФС України в Житомирській області лист від 12.12.2016 року № 57/14825 "Щодо вжиття заходів реагування" (а.с. 43), в якому повідомлялося , що в ході оперативно-службової діяльності отримано інформацію про те, що ТОВ "Наталка ЛТД" під час проведення підприємницької діяльності частину необлікованої підакцизної продукції (газ нафтовий скраплений автомобільний) реалізує без проведення через касовий апарат та відображення в бухгалтерському і податковому обліку, в результаті чого ухиляється від сплати акцизного податку.

На підставі даної інформації, Головним управлінням ДФС у Житомирській області, відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, видано наказ від 22.12.2016 року № 1222 "Про проведення фактичної перевірки" (а.с. 14), яким наказано провести фактичну перевірку діяльності ТОВ "Наталка ЛТД" з 27.12.2016 року тривалістю 10 діб за останні три роки діяльності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наказ від 22 грудня 2016 року № 1222 прийнятий у відповідності до норм Податкового кодексу України, а позовні вимоги є необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податковго кодексу України (далі - ПК; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податку в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із пп.75.1 ст.75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.3 цієї ж статті передбачено, що фактична перевірка, здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п.80.2ст.80 Податкового кодексу України в (редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин ) фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності :

-отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів( п. п.80.2.2);

-у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п. 80.2.5. ).

Отже, враховуючи наведену норму права, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що лист Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 12.12.2016 року № 57/14825 є отриманою у встановленому законодавством порядку інформацією, яка слугувала підставою для видачі спірного наказу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п.80.7 ст.80 ПК).

Наказ та направлення про проведення перевірки є дійсними за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені ст. 81 Податкового кодексу України.

Згідно п.81.1. ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Суд першої інстанції у даній справі дійшов правильних висновків, що наказ відповідача від 22.12.2016 року № 1222 "Про проведення фактичної перевірки " відповідає наведеним нормам права і є правомірним.

Посилання позивача на те, що в наказі про проведення перевірки повинні зазначатися посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку є помилковими, оскільки вказані дані відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, зазначаються в направленні на проведення перевірки, яке пред"являється разом із службовим посвідченням посадовій особі підприємства.

Доводи апеляційної скарги щодо проведення фактичної перервірки за відсутності директора ТОВ "Наталка ЛТД" спростовуються матеріалами справи. Так, на а.с. 40-41 у справі знаходяться копії направлень на перевірку, яке , згідно відмітки, разом із службовими посвідченнями пред"явлені директору ОСОБА_3, що підтверджується її особистим підписом.

Крім того, вимогу перевіряючих про надання необхідних для фактичної перевірки документів отримала також особисто директор ОСОБА_3(а.с.42).

Посилання позивача на докази, якими підтверджується "спільна" перевірка господарської діяльності підприємства відповідачем та УСБУ в Житомирській області, безпідставні, оскільки наказ № 1222 від 22.12.2016 року виданий на проведення фактичної перевірки відповідно до приписів Податкового кодексу України, а не перевірки в розумінні

п. 3.1 розділу 3 Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого наказом ГоловКРУ України, МВС України, СБУ, Генеральної прокуратури України від 19.10.2006 р. № 346/1025/685/53.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу і на те, що гідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наталка ЛТД" залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Наталка ЛТД" вул.Ворошилова,10,м.Радомишль,Житомирська область,12200

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вул.Юрка Тютюнника, 7,м.Житомир,10003

4-третій особі: Управління Служби безпеки України в Житомирській області - вул.Фещенка-Чопівського, 7,м.Житомир,10008,

5- Державна фіскальна служба України - Львівська площа,8,м.Київ-53,04655

6- представник позивача: Топольніцький В.І. АДРЕСА_1