Справа № 309/2192/16-а, 2а-309/86/16
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/8350/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 30.09.2016 в справі №309/2192/16-а за позовом ОСОБА_1 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якій просив визнати дії відповідача про відмову в перерахунку пенсії протиправними; зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з дня її призначення (з 20.12.2010), включивши в розрахунок заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та органах місцевого самоврядування; здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії в розмірі 90% від отриманого доходу згідно з довідкою від 30.05.2016.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 30.09.2016 адміністартивнйи позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, а відтак, на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1 - перебуває на обліку в Хустському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області. Пенсію йому було призначено за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу» з 20.12.2010.

Позивач звернувся із заявою до Пенсійного фонду про перерахунок пенсії із врахування сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Листом УПФ України в м. Хуст та Хустському районі Закарпатської області від 14.06.2014 №43/Т-01 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що зазначені позивачем виплати не відносяться до складових заробітної плати.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Також чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати й інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Судом встановлено, що позивач в 2008 - 2010 роках отримував матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області неправомірно не врахувало позивачу при призначенні пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати та грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та органах місцевого самоврядування

Дана позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення та задовольняючи позов, слід застосувати вимоги ч. 2 ст. 99, ст. 100 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, а тому позовні вимоги за період з 20.12.2010р. по 28.12.2015р. слід залишити без розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає ст.37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, тоді як внесені зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державному службовцю у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 08 липня 2015 року (справа 732/48/15-а), яка з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо неврахування в розрахунок заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, однак вважає, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано положення ст. ст. 99, 100 КАС України, що є підставою для залишення частини позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 30.09.2016 в справі №309/2192/16-а та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови провести перерахунок пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплачених сум призначеної пенсії з 29.12.2015 року, включивши в розрахунок заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально - побутових питань, грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та органах місцевого самоврядування в згідно з довідкою №377-4 від 30.05.2016, виданою Хустським міськрайонним центром зайнятості.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 20.12.2010р. по 28.12.2015р. - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 29.05.2017.