Справа № 169/333/17
Суддя: Турак О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/333/17
Провадження № 2-а/169/12/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Турак О.В.,

секретар судового засідання Гаврилюк Н.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача Крайніка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Крайніка Юрія Миколайовича про визнання протиправними та скасування постанов в справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Крайніка Ю.М. про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваними постановами інспектора групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Крайніка Ю.М. серії АР №№968609, 968610, 968611 від 11 травня 2017 року на нього накладено адміністративні стягнення за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 грн., за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн та за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 11 травня 2017 року о 09:40 год. в смт Турійськ по вул. Луцькій керував автомобілем ВАЗ 21083, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в) Правил дорожнього руху; не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.1 г) Правил дорожнього руху; та в автомобілі на задній вісі встановлено шини з різними малюнками протектора, чим порушено вимоги п. 31.45 г) Правил дорожнього руху.

Вказуючи, що Правил дорожнього руху він не порушував та адміністративного правопорушення не вчинив, позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №968609 від 11 травня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 грн.; постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №968610 від 11 травня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.; постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №968611 від 11 травня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн; провадження у справах закрити за відсутністю складу правопорушень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач - інспектор групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Крайнік Ю.М. в судовому засіданні позов не визнав, ствердив, що постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача винесені ним правомірно. Так, останній був зупинений у зв'язку з порушенням правил руху через залізничний переїзд, при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника транспортного засобу. Крім того, було виявлено, що на задній вісі автомобіля позивача встановлено шини з різними малюнками протектора.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанов про накладення адміністративного стягнення.

Оспорюючи постанови відповідача у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 121 КУпАП, позивач посилається на те, що він керував транспортним засобом у вказаний у постанові час та місці та не був пристебнутий ременем безпеки, оскільки є інвалідом ІІ групи загального захворювання та має право не пристібатися ременем безпеки згідно з п. 2.3 в) Правил дорожнього руху України. Також вказує на те, що мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника транспортного засобу. Наявність різного малюнка протектора шин на задній вісі автомобіля позивач пояснює тим, що проколов шину і змушений був замінити її на запасну, щоб мати можливість доїхати до пункту шиномонтажу, куди він рухався на момент зупинення його працівником поліції.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив позивач ОСОБА_1, а також свідок ОСОБА_3, який пояснив, що 11 травня 2017 року вранці біля Турійської ЦРЛ допомагав позивачу міняти колесо, яке він пробив, на запасне, після чого той поїхав до шиномонтажу.

Згідно вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Частиною 5 ст.121 КУпАП встановлено, що порушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.3 в) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам.

Таким чином, законодавством передбачено можливість водіїв-інвалідів не пристібатися ременем безпеки під час руху в населених пунктах.

Позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що стверджується його пенсійним посвідченням, а отже, не порушував правил користування ременем безпеки, та правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, не вчинив.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Позивач ствердив, що він мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника транспортного засобу №АК/3739942, що міститься в матеріалах справи, а доказів протилежного відповідач суду не надав. При цьому постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП відповідач склав саме за те, що позивач не мав при собі поліса обов'язкового страхування, а не за те, що не пред'явив його для перевірки. Доводи відповідача про те, що поліс від 09 травня 2017 року міг бути виданий позивачу заднім числом, не прийняті судом до уваги, оскільки є лише припущенням, що не підтверджено жодними доказами.

Поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника транспортного засобу №АК/3739942 був чинний на момент зупинення позивача інспектором поліції 11 травня 2017 року, та доказів на спростування тверджень позивача про те, що він мав його при собі (показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху тощо) відповідач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.5 Правил дорожнього руху України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту.

Наявність різного малюнка протектора шин на задній вісі автомобіля позивач пояснює тим, що проколов шину і змушений був замінити її на запасну, щоб мати можливість доїхати до пункту шиномонтажу, куди він рухався на момент зупинення його працівником поліції.

Про вказані обставини в судовому засіданні ствердив позивач ОСОБА_1, а також свідок ОСОБА_3, який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, суду показав, що 11 травня 2017 року вранці біля Турійської ЦРЛ допомагав позивачу міняти колесо, яке він пробив, на запасне, після чого той поїхав до шиномонтажу.

Відповідно до ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем не надано належних доказів в обґрунтування законності винесених ним постанов та накладення штрафу, передбаченого санкціями ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність накладення на позивача адміністративних стягнень, суд дійшов висновку про протиправність постанов у справах про адміністративні правопорушення від 11 травня 2017 року, що винесені відповідачем відносно ОСОБА_1, внаслідок чого спірні постанови підлягають скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення до задоволення не підлягають, оскільки даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 41, 71, 72, 86, 102, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 33, ст.ст. 251, 252, 280, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 41, 71, 72, 86, 102, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 33, ст.ст. 251, 252, 280, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №968609 від 11 травня 2017 року, винесену інспектором групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Крайніком Ю.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 51 гривні.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №968610 від 11 травня 2017 року, винесену інспектором групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Крайніком Ю.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №968611 від 11 травня 2017 року, винесену інспектором групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Крайніком Ю.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий