Справа № 172/198/17(2-а/172/11/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2017 рокусправа № 172/198/17(2-а/172/11/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Баранник Н.П. Гімона М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2017 року по справі № 172/198/17(2-а/172/11/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому в застосуванні при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 (далі Закон України № 1058-ІV), тобто за 2012-2014 роки, в розмірі 2960,62 грн.;

- зобовязати відповідача здійснити позивачу розрахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування), за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України №1058-ІV, тобто за 2012-2014 роки, в розмірі 2960,62 грн.

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії відповідача щодо відмови позивачу в застосуванні при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України №1058-ІV, тобто за 2012-2014 роки неправомірними.

Зобовязано відповідача здійснити розрахунок пенсії позивачу із застосуванням при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування), за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України №1058-ІV, тобто за 2012-2014 роки з 15.08.2016 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 народився 16 лютого 1955 року.

З 26.04.2002 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

16.02.2015 року ОСОБА_1 виповнилося 60 років.

19.02.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують зверненню із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до розрахунку відповідача наведеного у листі від 08.02.2017 року № 769/05/37 позивачу перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік. (а.с. 16, 17)

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

У відповідності до частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + … + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до приписів частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вказані норми свідчать, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком і при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Оскільки за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше у лютому 2015 року, тому відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Вказаний висновок судовою колегією здійснений з урахуванням правової позиції Верховного Суду України викладеної, у постанові від 29 листопада 2016 року (справа № 133/476/15-а), яка відповідно до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244-2 КАС України повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на застосування, при розрахунку йому пенсії, формули визначення розміру пенсії відповідно до ст. 40 Закону №1058-ІV.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що, в силу приписів ст. 99 КАС України, позов за період з 19.02.2015 р. по 14.05.2016 р. судом не задоволений у звязку з пропуском строку звернення до суду. Таким чином, позовні вимоги за вказаний період часу відповідно до приписів статей 99, 100 КАС України підлягали залишенню без розгляду.

Разом з тим, передбаченого статтею 100 КАС України процесуального рішення (ухвали про залишення позову без розгляду) по вказаній частині позову судом не прийнято, що з огляду на відсутність апеляційного оскарження вказаних обставин сторонами потребує постановлення додаткового судового рішення саме від суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року у справі № 172/198/17 (2-а/172/11/17) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: М.М.Гімон