Справа № 807/864/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3985/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Болюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року у справі за позовом Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Державна податкова інспекція в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - ДПІ) звернулася до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП) про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 29911,08 грн в тому числі 29911,08 грн основного платежу по орендній платі за землю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг, що виник внаслідок несвоєчасної сплати податкових зобов'язань по орендній платі за землю та залишається несплаченим, а тому у відповідності до вимог Податкового кодексу України (далі - ПК) такий підлягає стягненню з ФОП за рішенням суду.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року у справі №807/864/16 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що згідно п.9 договору оренди землі від 03.05.2007 (далі - Договір), який став підставою для нарахування йому заборгованості по орендній платі та на виконання розпорядження голови Іршавської районної держаної адміністрації Закарпатської області (далі - РДА) від 10.12.2007 №711 (далі - Розпорядження) службовими особами РДА у текст Договору внесені зміни шляхом коригування сум орендної плати із 19499 грн на 1325,17 грн. Саме на підставі таких змін відповідач вносив орендну плату у сумі 1325,17 грн.

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задовольнити з таких міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті узгодженого грошового зобов'язання, а тому така підлягає стягненню за рішенням суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за позивачем станом на 23.06.2016 рахується податковий борг в сумі 29911,08 грн, що виник у зв'язку з несвоєчасною сплатою останнім податкових зобов'язань по орендній платі з фізичних осіб за земельну ділянку, згідно наступних податкових повідомлень-рішень (далі - ППР) від: 24.06.2014 №13841-15 загальна сума податкового зобов'язання визначеного в цьому ППР становить 29248,50грн; 23.07.2015 №26169-17 загальна сума податкового зобов'язання визначеного в цьому ППР становить 662,58 грн (а.с.7, 13, 14).

Оскільки у встановлений строк відповідачем так і не було сплачено відповідного податкового боргу у розмірі 29911,08 грн, то ДПІ звернулася із даним адміністративним позовом до суду про стягнення заборгованості за несвоєчасно сплаченими грошовими зобов'язаннями.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ПК регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Згідно з п.п.41.2 ст.41 ПК органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

За змістом п.288.1 ст.288 ПК підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункти 288.2, 288.3 та 288.4 ст.288 ПК).

У п.288.7 ст.288 ПК зазначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього Кодексу.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п.287.1 ст.287).

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Відповідно до п.289.1 ст.289 ПК для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

У відповідності до п.286.5 ст.286 ПК нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст.58 цього Кодексу.

Згідно з п.287.5 ст.287 ПК податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи видно, що підставою для нарахування відповідачу орендної плати за землю був Договір за умовами якого орендна плата за рік повинна була становити 19949 грн, однак така ним сплачувалась у значно меншому розмірі.

На підставі цього ДПІ було прийнято відповідні ППР за якими визначено грошові зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб із встановлення граничного строку їх сплати 60 днів з дня вручення.

Крім того, у зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу визначеного ППР №1131-25 позивачем надсилалась йому податкова вимога від 02.09.2014 №1131-25, яка ним отримана 26.09.2014 та не оскаржувалась (а.с.12).

ППР №1131-25 оскаржувалось ФОП у судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року (далі - Постанова-1) скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДПІ про скасування вищезазначеного ППР на суму грошового зобов'язання 29249,50 грн.

Доводи ж апелянта стосовно того, що орендна плата сплачувалась ним відповідно до змін у Договорі, що були внесені на підставі Розпорядженням шляхом корегування суми орендної плати з 19499 грн на 1325,17 грн, що справлялась ним у встановленому порядку, не можуть братися апеляційним судом до уваги, так як оцінку вказаним обставинам уже було надано у Постанові-1.

Абзацом 2 п.57.3 ст.57 ПК передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац 3 п.56.18 ст.56 ПК).

Тобто, у платника податку на наступний день після дня узгодження визначених у податкових повідомлення-рішеннях грошових зобов'язаннях виникає обов'язок сплатити такі зобов'язання протягом визначеного у законі строку. У разі невиконання такого обов'язку суми несплачених узгоджених зобов'язань стають податковим боргом.

Враховуючи наведене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у відповідача заборгованості по орендній платі за землю, яка виникла на підставі несплаченого узгодженого податкового зобов'язання розмір, якої за основним платежем відповідно до облікової картки платника податків становить 29911,08 грн та станом на 23.06.2016 залишається несплаченим (а.с.7, 8, 9).

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Клопотання апелянта про зупинення провадження у справі до ухвалення Вищим адміністративним судом України рішення по справі №876/10878/14 не підлягає задоволенню з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.156 КАС.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повний текст виготовлений 02 червня 2017 року.