Справа № 740/493/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/493/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пантелієнко В.Г.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, у якому просив визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 16.09.1977 року по 22.01.2000 року на підставі відомостей зазначених в партійному квитку № НОМЕР_1 від 09.03.1983 року виданого на ім'я ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що в листопаді 2016 року звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та просив врахувати відомості про його заробітну плату які містяться в його партійному квитку, але отримав відмову, яку вважає неправомірною.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в управлінні та з 19.12.2011 року отримує пенсію по другій групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно документів пенсійної справи страховий стаж складає 35 років 7 місяців 23 дні.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою пенсійного віку. Тому, зарахований додатковий стаж 1 рік 5 місяців 14 днів. Загальний стаж роботи з урахуванням додаткового стажу становить 37 років 1 місяць 7 днів.

З записів трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_2 працював в «Ніжинському заводі продтоварів» з 16.09.1977 року по 27.01.2000 року, а саме: з 16.09.1977 по 15.11.1977 - шофером 3 класу, з 16.11.1977 по 27.11.1988 - автомеханік, з 28.11.1988 по 28.02.1998 - водій - наставник автотранспортного цеху, з 01.03.1998 по 27.01.2000 - механік автомобільної колони (гаражу).

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 23.11.2004 проведена державна реєстрація припинення юридичної особи Відкритого акціонерного Товариства «Ніжинський завод продтоварів» у зв'язку з визнанням його банкрутом.

Листом від 26.12.2011, вихідний номер 06-48/269 архівний відділ виконавчого комітету Ніжинської міської ради повідомив, про те що відомості нарахування заробітної плати працівникам ВАТ «Ніжинський завод продтоварів» за 1977 - 2000 роки на зберігання до архіву не надходили і про місце зберігання вищезазначених документів архів ніяких відомостей не має.

Тому, заробітна плата для призначення пенсії ОСОБА_2 визначена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року №919 з послідуючими змінами та доповненнями та Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про нарахування та виплату.

Цей порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 року становить менше як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року з і умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв'язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Відповідно до п.3 п.п.2 вищезазначеної постанови у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано заробітна плата визначається виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) з відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

Довідка про заробітну плату, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) з відповідною або аналогічною професією, посадою, передбаченої відповідною галузевою угодою видається управлінням праці та соціального захисту населення.

Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області довідкою від 26.12.2011, вихідний номер 03/3700 зазначило мінімальний гарантований розмір тарифної ставки «техніків і молодших спеціалістів всіх спеціальностей» (посади відповідної або аналогічної посаді «механіка автомобільної колони/гаражу») становив: з 1 січня 2010 року - 1134 грн., з 1 жовтня 2010 року - 1 156 грн.

Підстава видачі довідки: додаток 4 «Мінімальні гарантовані розміри і коефіцієнт міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів і фахівців підприємств харчової і переробної промисловості» до змін до Галузевої угоди між Державний департаментом продовольства Міністерства аграрної політики України, галузевими об'єднанням підприємств харчової і переробної промисловості та профспілкою працівників агропромислового комплексу України на 2006 -2008 роки, зареєстровані Міністерством праці та соціальної політики України 19 січня 2010 року під реєстровим номером 4.

При поданні заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 зазначив, що для розрахунку заробітної плати взяти період роботи з 01.01.1985 по 31.12.1989.

Для розрахунку пенсії врахована мінімальна тарифна ставка за аналогічною професією з період роботи з 01.01.1985 по 31.12.1989, та заробітна плата за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 01.02.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2011, яка визначена з урахування показника середньої заробітної плати працівників, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, і складає 785, 59 грн. (2 001, 20 грн. х 0, 39256, де 0, 039256 - індивідуальний коефіцієнт заробітно плати для обчислення пенсії).

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно п. 2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Отже, вказаний Порядок містить пряме застереження щодо застосування при установленні заробітку для обчислення пенсії квитків партій.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції було допитано свідків ОСОБА_3, яка пояснила, що була секретарем парторганізації підприємства де працював позивач і власноручно у відповідні графи здійснювала записи в його партійному квитку що до розміру відрахувань партійних внесків та розмір заробітної плати, яка нараховувалась позивачу та ОСОБА_4, який пояснив, що разом з позивачем працював на підприємстві начальником транспортного цеху. Позивач працював механіком. Розмір заробітку який вони отримували вносився в партійний квиток до 1991 року.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що посилання позивача на врахування при перерахунку пенсії відомостей вказаних в партійному квитку ОСОБА_2 не ґрунтується на чинному законодавстві, а визначення заробітної плати (доходу) для призначення (перерахунку) пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату за квитками партій, рухів, громадських організацій чинним законодавством не передбачено.

Тому провести перерахунок пенсії та врахувати партійний квиток, де зазначені суми заробітку для визначення заробітної плати (доходу) при призначенні (перерахунку) пенсії не має законних підстав.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що відповідач діяв в межах чинного законодавства та відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з врахуванням відомостей вказаних в партійному квитку позивача, підстав для задоволення позовних вимог немає.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 06 червня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.