Справа № 182/6768/16-а(2-а/0182/90/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2017 рокусправа № 182/6768/16-а(2-а/0182/90/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати (припинення виплати) позивачу пенсії за віком та зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 й виплачувати призначену пенсію з 01.06.2015 року.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 06.06.2016 року включно залишено без розгляду.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з 01 червня 2015 року посада, на якій вона працювала не дає їй права призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому з 01.06.2015 року вона вже не є особою, якій у відповідності до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 року призупинено виплату пенсії, тож відпали і підстави для застосування даної норми закону. Тож виплата пенсії позивачу з 01.06.2015 року повинна бути відновлена.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Нікопольському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 04.02.2011 року отримує пенсію за віком.

На час виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 працює фахівцем 1 категорії архівного відділу Нікопольської міської ради, яка відноситься до посад органів місцевого самоврядування, на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

29.11.2016 року позивач звернулась до УПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії, яку було припинено 01.04.2015 року.

Листом № Є-2251 від 06.12.2016 відповідач надав відповідь, що згідно зі змінами, внесеними з 01.04.2015 року у статтю 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Тож, на період служби в органах місцевого самоврядування з 01.04.2015 року виплату пенсії позивачу припинено.

Позивач, не погодившись такими діями відповідача, звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач є посадовою особою місцевого самоврядування, відповідач, припинивши виплату пенсії з 01.04.2015 року, діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, зважаючи на наступне.

Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює фахівцем 1 категорії архівного відділу Нікопольської міської ради, що відноситься до посад органів місцевого самоврядування.

Таким чином, позивач є посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності якої врегульовані Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що позивач є посадовою особою органів місцевого самоврядування, загальні засади діяльності якої врегульовані Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та, враховуючи норму статті 21 даного закону, Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області не мало законних підстав для поновлення позивачу виплати пенсії.

Доводи позивача, які ґрунтуються на нормах Закону України «Про державну службу» не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами спеціального закону - Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Щодо правомірності залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 06.06.2016 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративному судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначає, що вона дізналась про порушення своїх прав лише в листопаді 2016 року, однак жодних документальних доказів цього факту позивачем не надано, натомість позивач зазначає, що з квітня 2015 року пенсійні виплати вона не отримує, тож про це їй було відомо.

Згідно зі статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, суд першої інстанції залишаючи позовні вимоги за період з 01.06.2015 року по 06.06.2016 року без розгляду, діяв у відповідності до норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров