Справа № 367/2870/16-а
Суддя: Пархоменко О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2870/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Мидловець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради, третя особа: Кабінет Міністрів України про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 16.09.2013 було подано до Бучанської міської ради клопотання про отримання у Бучі (Київської області) земельної ділянки із цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку» та «для будівництва індивідуальних гаражів». Клопотання було обґрунтоване ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу України, положення яких передбачають право громадян на безоплатне отримання земельних ділянок. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема, повноваження щодо розпорядження, надання та передачі земель комунальної власності.

Однак рішенням Бучанської міської ради від 24.09.2015 №2526-78-VI мені відмовлено у наданні земельної ділянки. Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Позивач вказала, що всупереч вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України рішення відповідача від 24.09.2015 №2526-78-VI не вмотивовано, не містить причин ненадання земельної ділянки та не містить посилань на законодавство, яке дозволяє відмовляти у наданні земельної ділянки. Більш того, Рішення від 24.09.2015 №2526-78-VI винесено з пропущенням місячного строку на надання відповіді. Позивача заяву було подано 16.09.2013, а відповідь складена лише 24.09.15, тобто з пропущенням місячного строку передбаченого ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі закону, обґрунтовано та своєчасно (тобто протягом розумного строку).

Враховуючи викладене, вважає що рішення Відповідача від 24.09.2015 №2526-78- VI є незаконним та підлягає безумовному скасуванню з причин пропущення строку на надання відповіді та відсутності мотивів й підстав відмови у наданні земельної ділянки.

Позивач зазначила, що 24.10.2013 листом Виконавчого комітету Бучанської міської ради її повідомлено про те, що згідно з протоколом засідання постійної комісії з питань містобудування та природокористування від 17.10.2013 вирішення мого питання відкладено до затвердження Генерального плану м. Буча. Однак Бучанською міською радою винесено Рішення від 31.10.2013 №1454/6-45- VI (тобто через 14 днів після зупинення розгляду моєї заяви) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для громадянки ОСОБА_2 Із цього рішення вбачається, що громадянка ОСОБА_2, яка є відомою співачкою та достатньо заможною людиною, отримала 2 земельні ділянки вже після мого звернення й відповідно за відсутності генерального плану, плану зонування та детального плану м. Буча. Звісно, що в цій ситуації є всі сумніви у правомірності рішення Бучанської міської ради щодо ОСОБА_2, оскільки напрошується висновок що ОСОБА_2 змогла отримати земельну ділянку зважаючи на свій соціальний статус та авторитет відомого культурного діяча. Отже на її погляд, у діях посадових осіб Бучанської міської ради та виконавчого комітету вбачається порушення конституційних прав позивача, закріплених у ст. 3, 13, 21, 22, 24 Конституції України та права на отримання земельної ділянки згідно з ст. 121 Земельного кодексу України. Зокрема відповідно до Конституції України мені гарантовано рівність прав і обов'язків, незалежно від національної, соціальної й іншої приналежності, службового й іншого положення, тощо. Тобто право на отримання земельної ділянки не повинно ставитися у залежність від соціальної, майнової чи іншої приналежності.

Вказує, що з 16.09.2013 (дати її звернення за отриманням земельної ділянки) було прийнято 255 рішень про виділення земельних ділянок з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку». Таким чином, з наведеного можна зробити висновок, що земельні ділянки у Бучі виділяються за невідомим алгоритмом, а не за законом.

Позивач зазначила, що Протоколом засідання постійної комісії з питань містобудування та природокористування від 17.10.2013 вирішення її питання відкладено саме до затвердження Генерального плану м. Буча. Новий Генеральний план м. Буча затверджено навесні 2015 року. Проте у засобах масової інформації містяться відомості про наявність іншого генерального плану м. Буча, складеного у 1968 році. Інформація про припинення чинності Генерального плану м. Буча від 1968 року відсутня. Вважає, що відсутні підстави для відмови їй у виділенні земельної ділянки.

Вказує, що відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, до клопотання особи про надання земельної ділянки згідно ст. 122 цього Кодексу, додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Виконання даної вимоги, щодо надання графічних матеріалів, можливе лише за наявності інформації про вільні земельні ділянки. Частиною 5 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» гарантовано позивачу право на отримання інформації про вільні земельні ділянки, зокрема передбачено, що уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

На момент подання заяви (16.09.2013) про отримання земельної ділянки позивач не мала відомостей про вільні земельні ділянки у м. Буча, які вона змогла б отримати у власність. У зв'язку з цим, у заяві вказала про отримання земельної ділянки у межах адміністративних кордонів м. Буча, тобто будь-якої вільної земельної ділянки у м. Буча, виділення якої належить до компетенції Бучанської міської ради.

У подальшому 22.07.2015 вона звернулася до Департаменту містобудування та архітектури Київобладміністрації із запитом про надання інформації про вільні земельні ділянки, які я змогла б отримати у власність у м. Буча. Листом від 03.08.2015 №01-06-1166 її повідомлено про необхідність звернення за такою інформацією саме до Бучанської міської ради.

22.07.2015 із схожим запитом про вільні земельні ділянки ОСОБА_1 також звернулася і до Бучанської міської ради. 25.08.2015 вона звернулася до Кабінету Міністрів України із заявою про надання доступу до публічної інформації щодо вільних земельних ділянок у м. Буча. Запит було перенаправлено до Держгеокадастру та Бучанської міської ради. Держгеокадастр направив звернення до Бучанської міської ради. Бучанська міська рада направила позивачу формальну відповідь від 15.09.2015 N°199, з якого неможливо встановити та ідентифікувати вільні земельні ділянки у м. Буча. 01.09.2015 вона в черговий раз звернулася до Бучанської міської ради про отримання публічної інформації про вільні земельні ділянки. 03.09.215 їй надано відповідь про неможливість надання такої інформації.

Таким чином, склалася ситуація, в якій вона не може отримати ні земельну ділянку, ні інформацію про вільні земельні ділянки, тобто всі спроби блокуються на рівні держави.

У звязку з вище викладеним позивач просила визнати протиправним та скасувати рішення Бучанської міської ради від 24.09.2015 № 2526-78-VI; зобов'язати Бучанську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання у власність земельної ділянки із цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку» та «для будівництва індивідуальних гаражів» від 13.09.13 б/н; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просив розгляд справ проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Бучанської міської ради ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення, в якому зазначив, що клопотання позивача 24.09.2015 р. були винесені на розгляд сесії Бучанської міської ради на якій було прийнято рішення Бучанської міської ради №2526-78-V1 «Про розгляд заяв громадян», яким було вирішено відмовити громадянам відповідно до списку в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в м. Буча, керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 12, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». До своїх клопотань позивач не надав Бучанській міській раді графічні матеріали із позначеннями земельних ділянок. Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Зазначив, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В звязку з тим, що позивачем не було надано графічні матеріали. Тобто, підставою для відмови позивачу в оскаржуваному рішенні є визначені ч. 7 ст. 118 ЗКУ законі підстави, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта. Отже, Бучанською міською радою було винесено та розглянуто на сесії ради клопотання позивача у встановлений законом термін, тому вважаю, що бездіяльності відповідача в даному випадку не вбачається та підстав для скасування рішення не містить правових підстав. Представник відповідача, в звязку з вище викладеним просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бучанської міської ради із клопотанням в порядку ст. 118 Земельного кодексу України, в якому посилалась на те, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 і не використала своє право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки в межах норм ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України та просила в порядку реалізації її гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, визначити без її погодження та виділити їй земельну ділянку орієнтовним розміром до 0,10 га в межах міста Буча з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для будівництва індивідуальних гаражів не більше 0,01га. До вказаного клопотання позивачем було додано копію паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1.

В судовому засіданні також встановлено, що протоколом засідання постійної комісії з питань містобудування та природокористування від 17.10.2013 вирішення питання ОСОБА_1 відкладено до затвердження Генерального плану м. Буча.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась з запитами про надання інформації про вільні земельні ділянки до Департаменту містобудування та архітектури Київобладміністрації від 22.07.2015року, до Бучанської міської ради від 22.07.2015 року, до Кабінту Міністрів України від 25.08.2015року та 01.09.2015 року до Бучанської міської ради, де було надано відповідь про неможливість надання такої інформації.

Рішенням Бучанської міської ради від 24.09.2015 №2526-78-VI відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства у м. Буча.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

У відповідності до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до п. 34 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що оскільки відповідач - Бучанська міська рада, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Буча, у своєму рішенні не навів належних обґрунтувань відмови позивачу у наданні такого дозволу з підстав, визначених ст. 12, ч. 7 ст. 118 ЗК України, а тому рішення Бучанської міської ради від 24 вересня 2015 року № 2526-78- VI Про розгляд заяв громадян не ґрунтуються на вимогах закону та підлягає скасуванню.

В звязку із цим суд вважає, що слід зобовязати Бучанську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.09.2013 року про надання у власність земельної ділянки із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» у межах міста Буча Київської області орієнтовною площею 0,10 га та «для будівництва індивідуальних гаражів» орієнтовною площею 0,01 га без його погодження у порядку і в строки, встановлені чинним законодавством України.

Разом із цим суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 551,20 гривень.

Таким чином суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

На підставі викладеного та ст. ст. 118, 151 ЗК України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 100, 158-163,167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бучанської міської ради Київської області від 24 вересня 2015 року № 2526-78- VI в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зобовязати Бучанську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.09.2013 року про виділення та передачу їй у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах міста Буча Київської області орієнтовною площею 0,10 га та для будівництва індивідуальних гаражів орієнтовною площею 0,01га.

Стягнути з Бучанської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,20 гривень.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6