Справа № 800/202/17
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 травня 2017 року м. Київ справа № 800/202/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Веденяпін О.А., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в особі її членів та посадових осіб про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) в особі її членів та посадових осіб, в якому просить визнати незаконними та протиправними дії Комісії в особі її членів, голови Комісії та посадових осіб щодо вчинення перешкод та відмови прийняти документи кандидата.

Щодо заявлених позовних вимог до членів Комісії та її посадових осіб слід зазначити наступне.

Частиною четвертою статті 18 КАС України передбачено, що Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначені у статті 171-1 КАС України.

Частиною п'ятою статті 171-1 КАС України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Вищевказаними нормами закону визначено вичерпний перелік спорів, віднесених до повноважень Вищого адміністративного суду України, чітко визначено коло суб'єктів владних повноважень, чиї рішення, акти, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції. З-поміж таких суб'єктів владних повноважень члени Комісії та її посадові особи відсутні.

До предметної підсудності Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції віднесені лише справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України і цей суд не наділено повноваженнями щодо розгляду інших категорій справ та інших позовних вимог.

Щодо решти позовних вимог слід зазначити наступне.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

За формою і змістом адміністративний позов має відповідати вимогам статей 105 та 106 КАС України.

Відповідно до пунктів 1 - 4 частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: - найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; - ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; - ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; - зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Вимогам позовної заяви про зобов'язання вчинити певні дії передує вимога про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача з відповідним правовим обґрунтуванням. При цьому, позовні вимоги про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача мають бути пов'язані з вимогами про зобов'язання вчинити його певні дії.

Виходячи з положень, передбачених частинами першими статті 2, статті 17 КАС України, викладених у пункті 4 Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень, в тому числі частини третьої статті 17 КАС України, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій. Адже відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позовну заяву ОСОБА_1 викладено не розбірливо, з її змісту не зрозуміло, які саме дії (бездіяльність) Комісії як колегіального органу оскаржує позивач; не зазначено зміст позовних вимог згідно з частиною четвертою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача при здійсненні ним владних управлінських функцій та наявність порушення його (позивача) законних прав, свобод чи інтересів відповідачем, не зазначено у чому саме полягає протиправність дій (бездіяльності) відповідача, не наведено правового обґрунтування в цій частині, не надано докази (або не зазначено причини неможливості їх подання) на підтвердження порушеного права позивача з боку відповідача, відсутні будь-які доводи стосовно допущення суб'єктом владних повноважень порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо нього.

Крім того, частиною третьою статті 106 КАС України встановлено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно із частиною другою статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ.

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

До позовної заяви ОСОБА_1 не додано її копії, документа про сплату судового збору або належним чином завіреного документа, який би підтверджував наявність пільг щодо його сплати.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 подано без додержання вимог, встановлених статтями 105, 106, 171-1 КАС України.

Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статті 106 КАС України, з урахуванням положень статті 171-1 КАС України. Слід чітко та розбірливо викласти зміст позовних вимог згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, вказати обставини, які свідчать про порушення його (позивача) законних прав, свобод чи інтересів, допущені відповідачем при здійсненні ним владних управлінських функцій. На підтвердження вказаних обставин надати докази, а в разі неможливості - зазначити докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Крім того, ОСОБА_1 необхідно додати копії позовної заяви та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів, також надати документ про сплату судового збору чи документ, який би підтверджував наявність пільг щодо його сплати.

Слід звернути увагу на те, що захисту підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових правовідносинах з відповідачем і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення зазначених вище недоліків.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України.

Керуючись статтями 106, 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в особі її членів та посадових осіб про визнання дій протиправними залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк до 16 червня 2017 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви.

Попередити ОСОБА_1, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, та набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя О.А. Веденяпін