Справа № 826/26107/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві з невиконання обов'язку щодо підготовки у встановлений законодавством строк висновку про повернення надміру сплачених сум з податку на додану вартість в сумі 62 731,00 грн. та подання зазначеного висновку для виконання відповідному органу Державного казначейства України; - стягнути з Державного бюджету України надмірно сплачену суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 62 731,00 грн. шляхом їх перерахування на рахунок позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві з невиконання обов'язку щодо підготовки у встановлений законодавством строк висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» надміру сплачених сум з податку на додану вартість в сумі 62 731,00 грн. та подання зазначеного висновку для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України.

При цьому, суд вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» надміру сплачених сум з податку на додану вартість.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» подавало до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову звітність з податку на додану вартість із визначенням сум податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету (рядок 25.1 декларацій), зокрема:

1) податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, в рядку 25.1 якої визначило суму в розмірі 171 990 грн.;

- сплачено до бюджету на підставі платіжного доручення від 24.06.2015р. № 223 на суму 172 000,00 грн.;

2) податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, в рядку 25.1 якої визначило суму в розмірі 24 428 грн.;

- сплачено до бюджету на підставі платіжного доручення від 29.07.2015р. № 20 на суму 24 428,00 грн.;

3) податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в рядку 25.1 якої визначило суму в розмірі 91 456 грн.;

- сплачено до бюджету на підставі платіжного доручення від 27.08.2015р. № 315 на суму 91 456,00 грн.;

4) уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2015 року (звітний (податковий) період, за який виправляються помилки - травень 2015 року), в якому в рядку 18 уточнено показник із 171 990 грн. на 88 655 грн. (різниця - 83 335 грн.);

Позивач подав до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві заяву від 31.08.2015р. № 330 (вх. 02.09.2015р.), в якій, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України, просив перерахувати надміру сплачений податок на додану вартість в сумі 62 731,00 грн., сплачений платіжним дорученням від 24.06.2015р. № 223 з бюджетного рахунку № 0011 (код бюджетної класифікації 14010100) на поточний рахунок підприємства за реквізитами 7482, банк отримувача: ПАТ «ПУМБ», МФО банку отримувача: 334851, код ЄДРПОУ отримувача платежу: 37670399, отримувач: ТОВ «Електрична Інноваційна група».

08.10.2015р. між позивачем та Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено звіряння розрахунків платника за період з 01.01.2015р. по 31.08.2015р. за платежем податок на додану вартість та встановлено наявність у позивача переплати (позитивне сальдо розрахунків) в сумі 62 731,33 грн. (акт № 20111-20 від 08.10.2015р.).

Проте, враховуючи, що станом на 26.11.2015р. позивач не отримав від Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві жодної відповіді за результатами розгляду заяви від 31.08.2015р. № 330 (вх. 02.09.2015р.), Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (пункт 43.1).

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2).

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4).

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (пункт 43.5).

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 43.6).

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункт 43.7).

Аналогічний алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентовано дійсним на час виникнення спірних правовідносин Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013р. № 882/1188 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 січня 2014 року за № 146/24923) (далі - Порядок № 882/1188).

Так у пункті 5 вказаного Порядку визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно пункту 6 Порядку № 882/1188, обов'язковим реквізитом заяви є визначення платником податку напрямів перерахування коштів, що повертаються як помилково та/або надміру сплачені, зокрема на поточний рахунок платника податку в банку.

Положеннями пункту 7 Порядку № 882/1188 передбачено, що орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за сім робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Місцевий фінансовий орган у строк не пізніше ніж протягом двох робочих днів здійснює погодження отриманих висновків шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, засвідченим печаткою, та повертає їх згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Міндоходів.

Орган Міндоходів не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом, передає його згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Системний аналіз вказаних положень законодавства дає підстави колегії суддів дійти висновку, що податковий орган за умови відсутності у платника податків податкового боргу та у разі наявності переплати, на підставі заяви такого платника податків зобов'язаний прийняти висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2015р. Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві отримала заяву позивача від 31.08.2015р. № 330 про перерахування надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 62 731,00 грн.

Відтак, двадцятиденний строк з дня подання позивачем вищенаведеної заяви закінчувався 21.09.2015р. (понеділок).

В заяві позивача від 31.08.2015р. № 330 (вх. 02.09.2015р.) зазначені всі дані, необхідність яких передбачена пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України та пунктом 6 Порядку № 882/1188.

Крім того, актом № 20111-20 від 08.10.2015р. підтверджено, що у позивача за період з 01.01.2015р. по 31.08.2015р. за платежем податок на додану вартість був відсутній податковий борг та існувала переплата (позитивне сальдо розрахунків) в сумі 62 731,33 грн.

Доказів того, що станом з 02.09.2015р. по 21.09.2015р. у позивача існував податковий борг відповідачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

Водночас, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві у встановлений податковим законодавством строк не підготувала висновок про повернення позивачу надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 62 731,00 грн. з відповідного бюджету та не подала його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вказана позиція відповідача ґрунтується на тому, що при формуванні висновку на перерахування надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість на поточний рахунок підприємства було встановлено відсутність переплати, оскільки 21.11.2015р. в інтегрованій картці платника ТОВ «Електрична Інноваційна група» донараховано основний платіж за актом перевірки та винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2015р., у зв'язку з чим, враховуючи, що станом на 03.02.2016р. борг по податку на додану вартість не погашено, позивачу була підготовлена відповідь від 03.02.2016р. № 3249/10/26-59-07-02-28 щодо відсутності переплати.

Однак, судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачу податкового зобов'язання було прийнято лише 11.11.2015р., в той час, як висновок про повернення позивачу надміру сплаченого податку на додану вартість за заявою від 31.08.2015р. № 330 (вх. 02.09.2015р.) необхідно було підготувати Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві з 02.09.2015р. до 21.09.2015р., тобто Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві не надано належних доказів щодо своєчасного (протягом встановленого законодавством строку) розгляду вищенаведеної заяви позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві з невиконання обов'язку щодо підготовки у встановлений законодавством строк висновку про повернення позивачу надміру сплачених сум з податку на додану вартість в сумі 62 731,00 грн. та подання зазначеного висновку для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України є обґрунтованою та вірно задоволена судом першої інстанції.

Водночас, на думку колегії суддів, повернення з Державного бюджету України помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених податковим законодавством, є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

В даному випадку, належним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету, про що і було заявлено позивачем.

В той же час, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначений висновок зроблено Верховним Судом України у рішенні від 01 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп - Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Відповідно до статті 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що належним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача, на виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків, щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету.

Водночас, відповідач стверджує, що 01.02.2016р. інтегровані картки позивача були передані до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, оскільки Товариство змінило місцезнаходження.

Порядок обліку платників податків і зборів затверджено наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 р. за № 503/25280 (далі - Порядок № 1588).

Згідно розділу Х Порядку № 1588, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків (п. 10.1).

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації (п. 10.2).

Протягом двадцяти днів після отримання відомостей або заяви про зміну місцезнаходження платника податків контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків засобами інформаційної системи в електронному вигляді формує та надсилає до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків повідомлення за формою N 11-ОПП (із заповненими I та II розділами). Дані про надсилання повідомлення за формою N 11-ОПП заносяться до журналу реєстрації заяв, повідомлень, інших документів про припинення чи зняття з обліку платників податків за формою N 6-ОПП (додаток 13), а також до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб. (п. 10.7)

Протягом двох робочих днів після надходження повідомлення за формою N 11-ОПП контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків здійснює взяття його на облік (основне місце обліку), про що вносить відповідні зміни до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб. Відмітки про взяття на облік за новим місцезнаходженням (місцем проживання) проводяться в журналі за формою N 2-ОПП (за формою N 7-ОПП). Якщо до дати спливу одного місяця після отримання документів про зміну місцезнаходження (місця проживання) платника податків контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) не здійснив взяття такого платника на облік (основне місце обліку), то взяття на облік за новим місцезнаходженням (місцем проживання) здійснюється автоматично у день спливу такого строку (п. 10.8).

Після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов'язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата або призначена та контролюючий орган вже повідомив платника податків про її проведення; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом (п. 10.14).

Контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку разом з одним примірником повідомлення за формою N 11-ОПП (із заповненим IV розділом) у такі строки: після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у підпункті 10.13 цього пункту; протягом двох робочих днів після зняття з обліку в інших випадках (п. 10.15).

Пакет документів включає: реєстраційну частину облікової справи платника податків (з описом) за весь період існування платника податків; звітну частину облікової справи платника податків (з описом), укомплектовану податковими деклараціями (звітами, розрахунками), копіями актів або довідок за результатами камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок та іншими документами справи, строк зберігання яких не сплив; довідку про стан розрахунків платника податків з бюджетом; дані про контрольно-перевірочну роботу; документи щодо заходів із забезпечення погашення податкового боргу, якщо платник податків має податковий борг; інформацію щодо адміністративного або судового оскарження сум грошових зобов'язань та судових справ між контролюючими органами і платником податків за останні три роки (п. 10.16).

Проте, апелянтом на підтвердження своїх доводів, не надано жодного документу передбаченого розділом Х. Переведення платника податків на обслуговування з одного контролюючого органу до іншого (взяття на облік/зняття з обліку) Порядку № 1588.

Крім того, платник податків продовжує перебувати на обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: повернення надміру сплачених платежів та закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для повного захисту прав та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» надміру сплачених сум з податку на додану вартість.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрична Інноваційна група» та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 02.06.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Собків Я.М.

Грибан І.О.