Справа № 816/582/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/582/17

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

суддів Шевякова І.С., Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно СТН від 15 червня 2016 року № 01ло.

В обґрунтування своїх вимог позивач зауважував, що відповідачем під час проведення рейдерської перевірки неправомірно зафіксовано факт перевищення транспортним засобом позивача встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень, у зв'язку з чим встановлено порушення та визначено плату за проїзд, викладену в розрахунку від 15 червня 2016 року № 01ло про визначення плати в розмірі 189,00 євро. При цьому, зауважував, що габаритно-ваговий контроль здійснювався без належного оформлення вимірювального приладу, а сам розрахунок виконаний у валюті євро, що на думку позивача суперечить вимогам Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В письмових запереченнях відповідач зазначив, що дії Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області щодо проведення перевірки відповідають вимогам законів України "Про дорожній рух", "Про автомобільний транспорт", а спірне рішення складене у відповідності з вимогами Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 та Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, ваготів та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

15 червня 2016 року фахівцями Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проведено перевірку транспортного засобу позивача - автомобіля марки DAF, номерний знак НОМЕР_1, з питань додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та здійснено габаритно-ваговий контроль. У ході здійснення зазначених форм контролю встановлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень осьових навантажень (на одиночну ось) на 3 т (14 т замість допустимої 11 т).

За результатами перевірки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 15 червня 2016 № 01/ЛО /а.с. 29/, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі від 15 червня 2016 року /а.с. 33/ та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 15 червня 2016 року № 01ло, у якому визначено плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 189,00 євро /а.с. 31/.

Крім того, в ході перевірки автотранспортного засобу зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме - статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" в частині перевезення вантажів без оформлення дозволу, який надає право на рух автомобільними дорогами у разі перевищення габаритно-вагових нормативів, про що співробітниками контролюючого органа складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15 червня 2016 року № 094711 /а.с. 32/.

Не погодившись з результатами габаритно-вагового контролю та прийнятими відповідачами розрахунком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт урегульовано Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 № 1567 (надалі - Порядок № 1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Порядок та підстави проведення перевірки позивачем не оспорюються.

Пунктом 15 Порядку № 1567 зокрема передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

А відповідно до пункту 16 згаданого порядку, під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагонів та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (надалі - Порядок № 879).

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку № 879 до великовагових та великогабаритних транспортних засобів належать транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 20 Порядку № 879 визначено, що за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України /пункт 21 Порядку № 879/.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, 15 червня 2016 року співробітниками управління Укртрансбезпеки у Полтавській області за місцем проведення рейдової перевірки був зупинений транспортний засіб DAF, моделі XF150.460, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3.

За результатами проведення зважування транспортного засобу на пересувних автомобільних вагах встановлено перевищення габаритно-вагових параметрів, а саме: перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень на одиночну вісь на 3 т (14 т замість гранично допустимих 11 т (± 2% похибки)).

Відповідно до пункту 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення.

Матеріалами справи підтверджено, що водієві ОСОБА_4 видано довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 червня 2016 року /а.с. 33/.

Твердження ж позивача про відсутність відомостей про повірку вагів, спростовані долученими відповідачем до матеріалів справи копією свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 34-00/979 від 17 березня 2016 року /а.с. 30 (зворот).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи відповідача про перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових параметрів підтверджені матеріалами справи у їх сукупності.

Суд зауважує, що Порядок № 879 не містить вимог до співробітників Укртрансінспекції щодо обов'язкового ознайомлення водія транспортного засобу з характеристиками та технічним станом вагового комплексу, а тому твердження позивача про невчинення відповідних дій є безпідставними.

Європейський Суд з прав людини у рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" зазначив, що: "пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень." /пункт 23/.

Так, предметом даного позову є оскарження рішення субєкта владних повноважень, а не його дій щодо порядку проведення габаритно-вагового контролю, оскільки відповідну вимогу позивачем у прохальній частині позову не заявлено.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так само, статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15 червня 2016 року № 094711 встановлено, що під час проведення перевірки дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень, посадовим особам управління Укртрансбезпеки у Полтавській області водієм не пред'являвся. Водій з актом ознайомлений, правом на підписання та надання пояснень відмовився.

Таким чином, у ході судового розгляду справи підтверджено доводи відповідача про відсутність у позивача дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень.

Відповідно до пункту 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку.

Підпунктом 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого спільним наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2013 року № 1007/1207 (далі за текстом - Порядок взаємодії № 1007/1207) та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 215/24992, передбачено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 30 Порядку № 879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

А відповідно до пункту 311 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Крім того, пунктом 21 Порядку № 879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

За наслідками виявлення порушення контролюючим органом складено акт про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень від 15 червня 2016 № 01/ЛО та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 15 червня 2016 року № 01ло, у якому визначено плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 189,00 євро /а.с. 8-9/.

Водій із зазначеним актом ознайомлений, проте від його підпису відмовився.

Судом встановлено, що розрахунок плати за проїзд відповідачем здійснено у відповідності до приписів підпункту 5 пункту 4 Порядку взаємодії № 1007/1207 та пунктів 30, 311 Порядку № 879.

Доводи позивача на неправомірність спірного розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 15 червня 2016 року № 01ло з тих підстав, що останній виконано у валюті євро, в той час, коли приписи пункту 3.3 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визнають гривню єдиним законним платіжним засобом в Україні, - відхиляється судом, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні саме у валюті євро. При цьому абзацом 2 пункту 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

За вищевикладених обставин, суд констатує, що відповідач мав достатні підстави для проведення рейдової перевірки та здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, водій транспортного засобу ознайомлений з результатами перевірки, жодних зауважень та заперечень щодо дій посадових осіб управління Укртрансбезпеки у Полтавській області не висловив, складені співробітником управління Укртрансбезпеки у Полтавській області акт та розрахунок відповідають вимогам чинного законодавства.

Відтак, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 15 червня 2016 року № 01ло належить відмовити.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач в ході судового розгляду справи довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, позивач не надав суду належних доказів того, що спірне рішення відповідача не відповідає фактичним обставинам та порушує його права і законні інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 02.06.2017.

Головуючий суддя К.І. Клочко

суддя І.С. Шевяков

суддя О.О. Кукоба