Справа № 826/7403/16
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7403/16 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А
30 травня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуюча суддя : Шелест С.Б.
Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.
При секретарі судового засідання: Дьяковій О.О.
За участі Позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.17р. у справі №826/7403/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Київський міський військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив:
визнати неправомірною відмову Міністерства оборони України у нарахуванні та виплаті на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.17р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконані інтернаціонального обов`язку; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , як інваліду другої групи, одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13р. № 975.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною постановою, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби; Позивачем не доведено, що інвалідність настала у зв`язку з проходженням ним військової служби.
Заслухавши суддю-доповідача, Позивача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, Позивач проходив строкову службу у Збройних Силах СРСР з 20.04.86р. по 17.08.88р. та у Республіці Афганістан з 16.10.86р. по 17.05.88 року, що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_1 та орденською книжкою серії НОМЕР_2 ВІД 12.11.1987 року.
З 17.05.88р. Позивача звільнено в запас по закінченню строкової служби.
Згідно довідки МСЕК серії КИЕ-1 №034072 Позивачу з 23.07.01р. первинно було встановлено третю групу інвалідності.
Згідно довідки МСЕК серії АВ №0417534 від 12.02.15р. (повторний огляд) Позивачу з 12.02.15р. встановлено ІІ групу інвалідності довічно, внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії.
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Вказані документи були направлені Київським МВК до Департаменту фінансів МОУ для розгляду питання.
Відповідач листом №248/3/6 від 19.02.16р. повідомив Київський МВК про відсутність підстав для розгляду поданих документів, оскільки документи не відповідають вимогам Постанови від 25.12.13р. №975.
Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач невмотивовано повернув документи Позивача подані для призначення одноразової грошової допомоги; за відсутності рішення прийнятого за результатами розгляду питання по суті, суд не вправі підміняти уповноважений на те орган, а тому належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача вирішити поставлене у заяві питання та ухвалити за результатами його розгляду відповідне рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За змістом статті 16 Закону України від 20.12.91р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції Закону від 04.07.12 р. N 5040-VI; редакція чинна з 01.01.14р.) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ колегія суддів дійшла висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Такого правового висновку у справах з аналогічних правовідносин дійшов Верховний Суд України (постанови від 18.11.14р. року справа № 21-446а14; від 21.04.15р. справа№21-135а15.
Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Згідно висновку МСЕК, захворювання Позивача пов`язане з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15р. №975.
Відповідно до п. 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІI групи.
Таким чином, аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що право на отримання одноразової грошової допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності та не ставиться у залежність від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.
Як вбачається із витягу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №1248 від 27.11.00р. Позивач має травму пов`язану із виконанням обов`язків військової служби, у зв`язку з чим йому вперше було встановлено 3 групу інвалідності з 23.7.01р. та довічно 2 групу інвалідності з 12.02.15р., що підтверджується довідками до акта МСЕК від 23.07.01р. № 034072 та від 12.02.15р. № 0417534.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.03.15р. у справі №21-563-а-14, у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Доказів отримання Позивачем одноразової грошової допомоги з моменту встановлення йому вперше інвалідності 3 групи матеріали справи не містять.
Отже, днем виникнення права Позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, є 12.02.15р. (а.с. 14).
Пунктом 12 Порядку передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно п. 13 вказаного Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Разом з тим, як свідчать матеріали справи, рішення з питання призначення Позивачу одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалося, натомість документи були повернуті до Київського МВК.
Як висловився Верховний Суд України у своїй постанові від 18.03.14р. у справі №21-11а14, прийнятій у подібних правовідносинах, у разі якщо звернення Позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідачем не розглянуто, та відповідного рішення не прийнято, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.
Отже, належним захистом порушеного права Позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати йому одноразової допомоги, як інваліду ІІ групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13р. №975.
Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.
Враховуючи, що ухвалою від 08.05.17р. у справі відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 606,32 грн. підлягає стягненню з апелянта на користь Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206 КАС України Київський апеляційний адміністративний суд
у х в а л и в:
апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.17р. у справі №826/7403/16 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.17р. у справі №826/7403/16 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.
Повний текст ухвали складений: 31.05.17.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.