Справа № 2/22/09/5016
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2012 р.Справа № 2/22/09/5016

Категорія:10.3.4Головуючий в 1 інстанції: Моргуленко Т.Є.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Колос»на постанову Господарського суду Миколаївської області від 24.02.2009 року по справі за позовом Миколаївського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до селянського (фермерського) господарства «Колос»про стягнення адміністративно-господарських санкцій у сумі 4131,25 грн. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2007 році та 466,95 грн. пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2009 року Миколаївське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до селянського (фермерського) господарства «Колос»про стягнення адміністративно-господарських санкцій у сумі 4131,25 грн. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2007 році та 466,95 грн. пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 24.02.2009 року адміністративний позов Миколаївського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів задоволено.

30.03.2009 року селянське (фермерське) господарство «Колос»подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі селянське (фермерське) господарство «Колос»посилається на те, що ними у 2007 році було створено 1 робоче місце для інваліда, що відповідає встановленому нормативу, однак, звернень щодо працевлаштування від інвалідів не надходило, у зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення адміністративно-господарських санкцій з підприємства.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови господарського суду Миколаївської області від 24.02.2009 року та постановлення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Миколаївського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів, і звітувати

Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до вимог статті 19 зазначеного Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Судом встановлено, що середньооблікова чисельність штатних працівників Селянського (фермерського) господарства «Колос»у 2007 році склала 8 осіб, що підтверджується копією звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2007 рік форми 10-ПІ, зареєстрованого в Миколаївському обласному відділенні фонду соціального захисту інвалідів 28.05.2008 року (а.с.6). У відповідності з нормативом робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, відповідач повинен був створити 1 робоче місце.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів посилалось на те, що у 2007 році інваліди на підприємстві не працювали, у зв'язку з чим позивач вважає, що в даному випадку підприємством не було виконано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до п.2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, з аналізу вказаних норм законодавства випливає, що суб'єкт господарської діяльності не несе відповідальності за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів лише в разі виконання покладених на нього обов'язків, а саме: створення робочих місць для працевлаштування, та виконання всіх необхідних заходів, передбачених чинним законодавством для працевлаштування інвалідів.

Дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача проти позову та подану апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку Селянським (фермерським) господарством «Колос»не було вжито всіх необхідних заходів для працевлаштування інвалідів, зокрема, підприємством не направлялись до центру зайнятості звіти за формою №3-ПН, у яких вказується інформація про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів, що унеможливлювало фактичне працевлаштування інвалідів на підприємстві.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог Миколаївського обласного центру зайнятості щодо стягнення з Селянського (фермерського) господарства адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2007 році, передбачених ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»та пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій всього в сумі 4598,20 грн.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Колос»залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Миколаївської області від 24.02.2009 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

Яковлєв О.В.