Справа № 815/1169/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1169/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, про скасування заборони на нерухоме майно, зобовязання зняти іпотеку з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", в якому відповідно до уточненого позову від 19.04.2017 року, просить суд: скасувати заборону на нерухоме майно, розташоване за адресою - АДРЕСА_1, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4568245, 28.02.2007 р. та перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 177005; зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти іпотеку з нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яку зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 28.02.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстраційний номер іпотеки: 4568284 та перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про іпотеку: 176979.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23 січня 2013 року на прилюдних торгах, які були проведені приватним підприємством "НИВА - В.Ш.", ним була придбана двохкімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 79,4 кв.м. За фактом придбання квартири державним виконавцем Щегловою Є.В. був складений акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 04 лютого 2013 року. На підставі цього акту позивачем було отримано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів: реєстровий №492, видане 20.02.2013 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, бланк серії ВТС №674402 (номер запису про право власності: 176569, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:1). Як вказує позивач, в грудні 2016 року, він вирішив подарувати вищевказану квартиру, яка належить йому на праві власності та звернувся до нотаріуса для складання договору дарування. При перевірці даної квартири нотаріус виявив, що з квартири досі не знята іпотека (номер запису про іпотеку: 176979) та заборона на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 177005). У звязку з наявністю іпотеки та заборони на нерухоме майно позивач не може здійснити дарування даної квартири, чим порушуються його майнові права щодо розпорядження власністю.

Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання, призначене на 19 травня 2017 року з'явились представник позивача та представник третьої особи.

Представник відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, у клопотанні, яке надійшло через канцелярію суду 15.05.2017 року, просив розглянути справу за відсутності представника Відділу. Відповідно до письмових заперечень та додаткових пояснень, які наявні в матеріалах справи, відповідач позов не визнає, у його задоволенні просить відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Так, відповідач вказує, що на виконанні в відділі перебувало провадження (ЄДРВП №31879759) по примусовому виконанню виконавчого напису №630 від 12.07.2011 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з двох житлових кімнат, житловою площею 39,7 кв.м., загальна площа 79,4 кв.м., що передана ОСОБА_4 у заставу ТОВ «Український промисловий банк», за рахунок якої підлягають задоволенню вимоги ПАТ «Дельта Банк» у загальному розмірі 2 316 483, 87 грн. Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.03.2012 року. В ході проведення виконавчих дій, приватним підприємством «Нива-В.Ш.» було організовано та проведено прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки, протокол №1612366-1 від 23.01.2013 р. про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. 20.02.2013 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві та вказано, що коштів, які надійшли від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно. Також у своїх письмових поясненнях представник відповідача вказує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», станом на 2013 р. державний виконавець не був визначений як державний реєстратор з повноваженнями припинення записів про накладення заборони на іпотечне майно та припинення іпотеки. За таких обставин відповідач вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 відсутні.

Відповідач - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, у письмових запереченнях, які надійшли через канцелярію суду 18.04.2017 року, просила розглянути справу за її відсутності. Згідно письмових заперечень, відповідач з позовними вимогами не погоджується, вказуючи на те, що відповідно до законодавства в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке діяло на момент видачі ОСОБА_1 свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, а саме: у лютому 2013 року, в разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений обєкт нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера обєкту нерухомого майна та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. За наявності зареєстрованих речових прав на обєкт нерухомого майна або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, які діяли до 2013 року, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про субєктів цих прав до відповідного відкритого розділу. Відповідач зазначає, що нею при відкритті розділу та реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2, були лише перенесені до відкритого розділу вже існуючі заборона №177005 та іпотека №176979, що були накладені на вищевказаний обєкт нерухомого майна іншим приватним нотаріусом.

Представник третьої особи, відповідно до наявних у матеріалах справи письмових поясненнях вказує на те, що грошові кошти в розмірі 431 693, 98 грн., отримані від реалізації заставного майна з прилюдних торгів, були зараховані ПАТ "Дельта Банк" в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №7-61/ПК-02/07 від 28.02.2007 р., укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ "Український промисловий банк", а передане в іпотеку нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реалізоване з прилюдних торгів) - не обліковується на балансі банку, як заставне майно.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, заслухавши думки представника позивача та третьої особи, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини.

23 січня 2013 року ПП «НИВА-В.Ш.» були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме - двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 79,4 кв.м. зі стартовою ціною 561 029,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом №1612366-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належало ОСОБА_4.

04 лютого 2013 року за фактом придбання квартири головним державним виконавцем Щегловою Є.В. був складений акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

На підставі цього акту 20.02.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №492.

Відомості про право власності позивача на обєкт нерухомого майна квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.02.2013 року.

Також судом встановлено, що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 28.02.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на підставі іпотечного договору, реєстровий номер 128, виданий 28.02.2007 р. та кредитного договору №7-61/ПК-02/07 від 28.02.2007 р., реєстраційний номер обтяження 4568245, особа майно якої обтяжувалось ОСОБА_4, внесено запис про заборону на нерухоме майно щодо придбаної квартири ОСОБА_1 та перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, номер запису про обтяження 177005.

Запис про іпотеку щодо придбаної позивачем квартири внесено до Державного реєстру іпотек 28.02.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційний номер іпотеки 4568245, іпотекодавець ОСОБА_4, іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк», підстава виникнення іпотеки - договір про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_7, серія та номер 2258, виданий 30.06.2010 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, номер запису про іпотеку 176979.

Судом встановлено, що 21 грудня 2016 року позивач звернувся з заявою про зняття обтяжень до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яким було звернено стягнення на квартиру. У відповіді на заяву позивача, яка датована 19.01.2017 року за №09.1-342, зазначено, що на момент завершення виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні повноваження у частині державної реєстрації припинення іпотеки та зняття заборони з іпотечного майна у звязку з придбанням (передачею) за результатами прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки та з метою вирішення питання щодо вилучення вказаних обтяжень запропоновано звернутись безпосередньо до іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк».

04 січня 2017 року позивач звернувся з аналогічною заявою до іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк». В отриманій відповіді від 19.01.2017 року за №05-3346780 представник ПАТ «Дельта Банк» запропонував ОСОБА_9 звернутись до відділу державної виконавчої служби, яка безпосередньо здійснювала виконавчі дії щодо реалізації нерухомого майна, яке було ним придбане на електронних (прилюдних) торгах, із заявою щодо припинення державної реєстрації іпотеки.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що саме державний виконавець повинен був здійснити відповідні заходи по зверненню до державного реєстратора щодо виключення записів з Державного реєстру іпотек нерухомого майна, яке реалізоване з прилюдних торгів, та зняття обтяжень з цього майна.

Так, відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року, N606-XIV (в редакції чинній на момент здійснення спірних правовідносин), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Частиною 9 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі придбання (передачі) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державна реєстрація припинення іпотеки проводиться на підставі заяви державного виконавця.

Відповідно до ч.2 п.63 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22 червня 2011 року N703, для проведення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою у разі придбання (передачі) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державний виконавець подає органові державної реєстрації прав примірник акта про реалізацію предмета іпотеки.

Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що саме на державного виконавця покладався обовязок звернення до державного реєстратора з відповідною заявою щодо припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, придбаного за результатами прилюдних торгів.

Суд вважає, що державним виконавцем після проведення реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів безпідставно не здійснено заходів по зверненню до державного реєстратора з відповідною заявою щодо реєстрації припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, яке було придбане позивачем.

Крім того, позивачем вірно зазначено, що на сьогоднішній день державний виконавець може самостійно здійснити державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, у звязку із його придбанням (передачею) за результатами прилюдних торгів.

Так, відповідно до п.74 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою у разі придбання (передачі) за результатами прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, подається примірник акта про реалізацію предмета іпотеки.

Згідно п.35 цього ж Порядку, державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV, державним реєстратором є державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Тобто, на момент звернення позивача в 2016 році до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про зняття обтяжень, у державного виконавця з'явились повноваження самостійно здійснювати державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених обставин, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 69, 70, 71, 86, ч.6 ст.128, ст.ст. 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Скасувати заборону на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4568245, 28.02.2007 р. та перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 177005.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти іпотеку з нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яку зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 28.02.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстраційний номер іпотеки: 4568284 та перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про іпотеку: 176979.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Андрухів