Справа № 712/4906/17
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/4906/17
Провадження № 2а/712/484/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого - судді Пироженко В.Д.

з участю секретаря Тимошенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій органу державного управління неправомірними та зобов»язання здійснити правильний перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій органу державного управління неправомірними щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого суді апеляційного суду та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та призначити щомісячне грошове утримання суді у відставці з розрахунку 90 відсотків заробітної плати у розмірі 28 тисяч 160 гривень, яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 15.12.2016 року № 231/16-Вих/04-45/16 без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 01.12.2016 року.

В судове засідання позивач не з»явився, скерував заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області в судове засідання не з»явилась, скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами адміністративного судочинства, Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів»; вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 07.12.2011 року працював суддею апеляційного суду Черкаської області.

З наданих документів вбачається, що 20.09.2013 року позивач звернувся до Вищої ради юстиції із заявою про відставку. Постановою Верховної ОСОБА_3 України від 25.12.20014 року № 59-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивач був звільнений з посади судді апеляційного суду Черкаської області.

05.01.2015 року згідно наказу голови апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_1 був звільнений зі штату апеляційного суду Черкаської області.

В січні 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 ПФУ в м. Черкасах Черкаської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка була задоволена відповідачем, 09 січня 2015 року призначено щомісячне довічне грошове утримання згідно зі ст. 141 Закону України « Про судоустрій і статус суддів » в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді.

Не погодившись з даними висновками управління Пенсійного фонду України в м Черкаси він оскаржив дії управління Пенсійного фонду в адміністративному порядку до суду. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.07.2015 року його адміністративний позов був задоволений: визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними, та зобовязано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 відсотки від суми грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді починаючи з 06.01.2015 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2015 року залишено без змін вищезазначену постанову місцевого суду в частині зобовязання управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 у розмірі 82 відсотків.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків грошового утримання працюючого судді з заробітної плати у розмірі 21.436 грн. 80 коп.

Листом начальника управління Пенсійного фонду № 50/Б-10 від 29 лютого 2016 року у здійсненні зазначеного перерахунку позивачу було відмовлено.

Не погодившись з даними висновками управління Пенсійного фонду України в м Черкаси він оскаржив дії управління Пенсійного фонду в адміністративному порядку до суду.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року вищезазначений адміністративний позов позивача був задоволений: визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними, та зобов»язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 21 436 грн. 80 коп., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 05.01.2015 року №1/14 вих/04-45/15, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 16.09.2015 року; зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 16.09.2015 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі даного позову до суду. Дана постанова набрала чинності.

На підставі вищезазначеного рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016, позивач звернувся 19.07.2016 року з відповідною заявою до відповідача про проведення відповідного перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 року №126/16 - Вих/04-45/16 (див. довідка в мат. справи).

Листом начальника управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області № 302/Б-10 від 05 серпня 2016 року відмовлено позивачу в здійсненні перерахунку, а лише був здійснений перерахунок із розрахунку 88% від розміру грошової винагороди діючого судді. Відповідач у вищезазначеному листі зазначив, що ст. 43 Закону України «Про статус суддів» не передбачено врахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право судді у відставці на одержання щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2016 року позов позивача був задоволений: визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області неправомірними, та зобов»язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 25 тис. 520 грн., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 року №126/16 вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 08.06.2016 року; зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 08.06.2016 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі даного позову до суду ( див. копія постанови суду в мат. справи).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 року апеляційну скаргу повернуто.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України 08.06.2016 року - у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

На час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою від 29.12.2016 року про проведення відповідного перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області станом на 01.12.2016 року 28 тисяч 160 грн.

Як вже зазначено вище, згідно Постанови Верховної ОСОБА_3 України від 25.12.20014 року № 59-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивач був звільнений з посади судді апеляційного суду Черкаської області у зв»язку з поданням ним заяви про відставку і 05.01.2015 року згідно наказу голови апеляційного суду Черкаської області він був відповідно звільнений зі штату апеляційного суду Черкаської області у звязку з поданням заяви про відставку та на підставі вищезазначеної Постанови ВРУ № 59-VIII від 25.12.2014 року.

Заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивача на час його виходу у відставку першопочатково становила 21 тисяча 436 грн. 80 коп.

Право на відставку позивач реалізував до набрання чинності Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII, при цьому виконав передбачені чинним законодавством дії.

На час подання ним заяви про відставку (20.09.2013 р.) та виникнення у органу, що його обрав, передбаченого ст. 126 Конституції України обов»язку щодо звільнення позивача у відставку з посади судді (15.10.2013 р.), діяла ч.3 ст. 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів » в редакції від 07 липня 2010 року №2453-VI, яка передбачала його право (з урахуванням його стажу роботи на посаді судді) на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В Конституції України та Рішеннях Конституційного Суду України зазначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення, а тому на думку суду дії відповідача слід визнати протиправними та зобов»язати відповідача призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від суддівської винагороди діючого судді та виплачувати його без обмеження граничного розміру.

З огляду на положення, які зазначені Європейським судом з прав людини по справі «Кечко проти України» поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.

Також, відповідно до пункту 54 Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо суддів від 17 листопада 2010 року № (2010) 12 «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов»язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв»язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

В силу ч. 3 ст. 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів » в редакції від 07 липня 2010 року №2453-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668 - VI внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Однак рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 3 ст. 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів » від 07 липня 2010 року №2453-VI в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668 - VI у зв»язку з тим, що вона не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України, та вказано, що підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів » від 07 липня 2010 року №2453 -VI в редакції до змін, внесених Законом від 08 липня 2011 року № 3668 - VI.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76 VII знову внесено зміни до ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року №2453-VI, які набрали чинності з 01 січня 2015 року, та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді, що також не відповідає нормам Конституції України та рішенням Конституційного Суду.

А тому, суд приходить до висновку, що Верховна ОСОБА_3 України внесла зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в спосіб який не відповідає Конституції України, оскільки внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюється виключно окремим законом про внесення змін саме до цього закону, а не внесення змін законом який стосується економічного розвитку країни.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подальша зміна законодавства в частині встановлення виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі спочатку 70 відсотків, а потім і 60 відсотків не може вплинути на виплату позивачу по справі щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків, оскільки це погіршує його матеріальне становище, а тому відповідно до Конституції України та рішень Конституційного Суду України зворотньої сили не має.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2005 року позов ОСОБА_1 був задоволений і було визнано за ним право на зарахування до періоду його судової діяльності, період проходження ним строкової військової служби в період часу з 14.05.1985 року по 14.10.1986 року і участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з розрахунку одного місяця за три місяці, що становить 04 роки 03 місяці 00 днів і було зобов»язано ДСА України зарахувати вказаний період проходження позивачем строкової військової служби та участі в бойових діях на території Республіки Афганістан до його періоду судової діяльності.

Вищезазначена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2005 року залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06.01.2006 року. Вищий Адміністративний суд України своєю ухвалою від 07.09.2006 року залишив рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін. Верховний суд України своєю постановою від 11.12.2007 року вищезазначені: ухвалу Вищого адміністративного суду України від 07.09.2006 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06.01.2006 року та постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2005 року залишив в силі.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року адміністративний позов позивача по справі ОСОБА_1 був задоволений: визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 - неправомірними, та зобов»язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати, станом на час його виходу у відставку, у розмірі 21 436 грн. 80 коп., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 05.01.2015 року №1/14 -вих/04-45/15, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання починаючи з 16.09.2015 року; зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судці у відставці ОСОБА_1 починаючи з 16.09.2015 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі позову до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, - повернуто особі, яка її подала, так як відповідачем по справі не було усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк. Таким чином вищезазначена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року вступила в законну силу 06.07.2016 року.

Також, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2016 року адміністративний позов позивача в черговий раз був задоволений: визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області - неправомірними, та зобов»язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 25 тис. 520 грн., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 року №126/16 - вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 08.06.2016 року; зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 08.06.2016 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі даного позову до суду ( див. копія постанови суду в мат. справи).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій органу державного управління неправомірними та зобов»язання здійснити правильний перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, - повернуто особі, яка її подала, так як відповідачем по справі не було усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк. Таким чином вищезазначена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від року вступила в законну силу 26.01.2017 року ( див. копія ухвали апеляційної інстанції в мат. справи).

У вищезазначених постановах Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року та від 19.10.2016 року питання щодо врахування періоду проходження позивачем по справі ОСОБА_1 строкової військової служби до стажу роботи, що дає йому право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання вже було предметом судового розгляду і було враховано судом при прийнятті рішення на користь позивача, (див. копії постанов Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року та від 19.10.2016 року в мат. справи) і дані рішення суду на даний час набрали законної сили. Але відповідачем дані обставини не були прийняті до уваги при прийнятті рішення за заявою позивача від 29.12.2016 року до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкаси про проведення відповідного перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області станом на 01.12.2016 року, стаж роботи якого відповідає його стажу на час його виходу у відставку, що становить в грошовому вираженні 28 тисяч 160 грн., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Апеляційного суду Черкаської області від 15.12.2016 року №231/16 - Вих/04-45/16.

При вирішенні даного спору суд вважає за необхідне застосувати норми Конституції України, як норми прямої дії у розумінні, висловленому Конституційним Судом України у відповідних рішеннях: від 18.06.2007 року №4-рп/2007; від 03.06.2013 року №3-рп/2013 та від 08.06.2016 року №4-рп/2016, справа №1-8/2016, щодо неконституційності положень, які зменшують досягнутий рівень матеріальної незалежності суддів та зазначені вище норми міжнародного права.

Ст. 99 4.4 КАС України визначено місячний строк звернення до суду з позовом, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком.

Як зазначено вище, останній звернувся до відповідача для вирішення спору в позасудовому порядку ще 29 грудня 2016 року і отримав відповідь - відмову про перерахунок довічного грошового утримання в розмірі 90%, - лише 21.03.2017 року (див. лист відповідача від 15.03.2016 року №174/Б-10 в додатку до мат. позову).

За таких обставин та відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України суд вважає, що позивачем по справі не пропущено процесуальні строки звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що при подачі заяви про відставку 20.09.2013 року позивач по справі ОСОБА_1 набув право для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків грошового утримання працюючого судді виходячи зі стажу роботи судді більше 26 років. Однак його заява про відставку не була розглянута Верховною ОСОБА_3 України в розумні строки відповідно д При вирішенні даного спору суд вважає за необхідне застосувати норми Конституції України, як норми прямої дії у розумінні, висловленому Конституційним Судом України у відповідних рішеннях: від 18.06.2007 року №4-рп/2007; від 03.06.2013 року №3-рп/2013 та від 08.06.2016 року №4-рп/2016, справа №1-8/2016, щодо неконституційності положень, які зменшують досягнутий рівень матеріальної незалежності суддів та зазначені вище норми міжнародного права.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, суд приходить до висновку про задоволення даного адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 6, 8, 19, 21, 22, 46, 55, 57, 58, 68, 126 Конституції України; ст. ст. 109, 111, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року №2453-VI; Законом України від 21.12.2016 року № 1798- VIII «Про Вищу раду правосуддя»; ст. ст. 163, 256 КАС України; Рішеннями Конституційного Суду України: від 18.06.2007 року №4-рп/2007; від 03.06.2013 року №3-рп/2013 та від 08.06.2016 року №4-рп/2016, справа №1-8/2016; Європейською Хартією про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року; ст. 1 Протоколу№1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90 % від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області неправомірними.

Зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90% із заробітної плати у розмірі 28.160 грн., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 15.12.2016 року № 231/16-Вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання починаючи з 01 грудня 2016 року.

Зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 01 грудня 2016 року.

Постанова в частині стягнення платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.Д. ПИРОЖЕНКО