Справа № 2-а-6018/10/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2011 р.Справа № 2-а-6018/10/1570

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління МВС України в Одеській області, ОСОБА_5 районного відділу ОМУ ГУМВС України в Одеській області та Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про скасування наказу, стягнення відшкодування втраченого заробітку та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління МВС України в Одеській області, Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області та після уточнення позовних вимог, зміни неналежного відповідача , просив скасувати наказ ГУМВС в Одеській області № 62 о/с від 19.02.2009 року, стягнути 12000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування втраченого заробітку та стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, та подали заяви про письмовий розгляд.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі : відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб , які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату , час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги , постанову суду 1-ої інстанції щодо правильності застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційної скарги , апеляційний суд вважає ,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних обставин:

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про міліцію»від 20.12.1990 р. № 565-XII, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_4 з 12 грудня 2005 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та працював на посаді дільничного інспектора міліції сектора ДІМ Таїровського відділу міліції ОСОБА_5 ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

11 серпня 2008 року наказом начальника ОСОБА_5 ОМУ ГУМВС України в Одеській області № 196 ОСОБА_4 за систематичне порушення службової дисципліни та безвідповідальне відношення до функціональних обовязків було оголошено догану.

13 лютого 2009 року до чергової частини Таїровського ВМ ОСОБА_5 ОМУ ГУМВС від оператора «02»надійшло повідомлення про те, що в барі «Арізона», розташованого по вул.Ак.Корольова, 116 в м.Одесі відбувається бійка. Виїздом на місце пригоди слідчо-оперативної групи було встановлено, що дільничним інспектором міліції сектора ДІМ Таїровського ВМ ОСОБА_5 лейтенантом міліції ОСОБА_4, який знаходився в нетверезому стані, вчинено бійку з громадянином ОСОБА_6, в звязку з чим було проведено службове розслідування.

За результатами службового розслідування ,проведеного відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ ,було складено відповідний висновок та встановлено, що ОСОБА_4 порушив дисципліну, а саме, 13 лютого 2009 року о 02 годині 20 хвилин ,знаходячись в нетверезому стані вчинив бійку з громадянином ОСОБА_6 Крім того, позивач без поважних причин 12.02.2009 року та 13.02.2009 року не вийшов на роботу.

Згідно вищезазначеного висновку керівництво ОСОБА_5 ОМУ ГУМВС України в Одеській області клопотало перед керівництвом ГУМВС України в Одеській області про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ за п. 64 «є»(за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Вказані висновки також містяться у атестаційному листі за період з грудня 2005 р по лютий 2009 року.

Згідно абз.15 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до вимог п. 64 «є»Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Наказом від 18.02.2009 року № 166 лейтенанта міліції ОСОБА_4 за систематичне порушення дисципліни, грубі порушення вимог наказів МВС України № 81 від 16.03.2007 року та № 157 від 15.07.2007 року, ст.ст. 1,7 Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника ОВС України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 382 від 28.12.2001 року, Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України, що виразилось у неповазі до громадян та причетності до бійки з громадянином ОСОБА_6, не виході на службу без поважних причин 12.02.2009 року та 13.02.2009 року звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 «є»Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України .

Відповідно до абз.2 ст.18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції , що вказані правовідносини стосуються звільнення з публічної служби служби в органах внутрішніх справ та врегульовані спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про міліцію»,Законом України, від 22.02.2006, № 3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»,«Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року( в редакціях, діючих на момент звільнення), а вимоги Кодексу Законів про працю України до вказаних правовідносин не застосовуються.

Відповідно до вимог частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, дисциплінарне стягнення ( у тому числі, звільнення) може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що листами № 31/8-501 від 20.02.2009 року, № 31/8-1163 від 13.04.2009 року, № 31/8-2198 від 13.07.2009 року, № 31/8-4002 від 10.12.2009 року Одеське міське управління ГУМВС України в Одеській області, повідомляло та просило прибути до відділу кадрового забезпечення ОМУ ГУМВС України в Одеській області для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки і військового квитка. Отже, позивач з даних листів знав, що його звільнено з органів внутрішніх справ, але не з`являвся до відділу кадрового забезпечення. 25 грудня 2009 року позивач отримав трудову книжку та військовий квиток ,але із позовом перший раз звернувся до Одеського окружного адміністративного суду 15 лютого 2010 року, який 14 травня 2010 року йому було повернуто на підставі вимог п.1 ч.3 ст. 108 КАС України, оскільки, позивач не виконав вимоги ухвали суду, якою позовну заяву було залишено без руху, а даний позов надійшов до суду 07 червня 2010 року.

Представник відповідача у письмових запереченнях від 06.07.2007 року наполягав на застосуванні наслідків до ч. І ст.100 КАС України( в редакції на момент розгляду справи судом 1-ої інстанції) ,згідно з якими пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У відповідності до ст. 100 КАС України( в редакції на момент вчинення судом процесуальної дії, згідно з ч.2 ст.5 КАС України ), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду 1-ої інстанції , що наказ про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни прийнято без порушення вимог чинного законодавства, а позивач без поважних причин пропустив спеціальний трьохмісячний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, але вважає ,що це є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 198 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду , а позовну заяву залишити без розгляду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що є підстави для скасування судового рішення , тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково , постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року, скасувати , а позовну заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Керуючись ст. 17,18,100,195, ст.197 ,п.4 ч.1 ст. 198,203 205,206 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 Леонідовичазадовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року, скасувати .

Позовну заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді: