Справа № 824/729/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/729/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

24 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача: Зайцевої Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування фінансових санкцій № від 23.08.2016 року.

Відповідно до постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Cудом першої інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, та здійснює господарську діяльність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі наказу про проведення перевірки від 28.07.2016 р. №202 та направлень на перевірку від 28.07.2016 р. №№224, 225, податковим органом проведено перевірку господарської одиниці магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який належить позивачу, на предмет дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Позивач відмовився від підпису на направленнях на перевірку від 28.07.2016 р. №224, №225 про що посадовими особами Кіцманської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області складено акт від 28.07.2016 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 03.08.2016 р. №001757/28/1400/НОМЕР_1, яким встановлено порушення п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" №957 від 30.10.2000р. (із змінами і доповненнями), ст. 44 ПК України від 02.12.2010 р. №2753-V (із змінами і доповненнями)

В акті перевірки зазначено, що відповідно до чеків: №945 від 12.11.2015 р., №925 від 09.11.2015 р., №928 від 10.11.2015 р., №954 від 13.11.2015 р., №977 від 16.11.2015 р., №985 від 17.11.2015 р., №996 від 18.11.2015 р., №1002 від 19.11.2015 р., №1012 від 20.11.2015 р., №1041 від 23.11.2015 р., №1063 від 26.11.2015 р., №1096 від 29.11.2015 р., №1266 від 19.12.2015 р.. №1295 від 23.12.2015 р.., №1325 від 27.12.2015 р., №1256 від 18.12.2015 р., №1109 від 01.12.2015 р., №1121 від 02.12.2015 р., №1129 від 03.12.2015 р., №1184 від 10.12.2015 р., встановлено реалізацію горілки Медов Вінтер, ємністю 0,5 л, міцністю 40%, за ціною 54,00 грн та реалізацію горілки "Душевна чекушка", ємністю 0,25 л, міцністю 40%, за ціною 25,00 гривень.

Продавець господарської одиниці магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_7, відмовилась від підписання матеріалів перевірки, про що посадовими особами Кіцманської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області складено акт.

Примірник акта перевірки від 03.08.2016 р. №001757/28/1400/НОМЕР_1 надіслано позивачу супровідним листом від 04.08.2016 р. №3639/9/14-06 та отриманий останнім 10.08.2016 р.

На підставі матеріалів фактичної перевірки відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 23.08.2016 р. №, яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн за порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 р. №957 із змінами та доповненнями за "роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень".

Примірник рішення про застосування штрафних санкцій від 23.08.2016 р. № надіслано позивачу супровідним листом від 23.08.2016 р. №3945/9/14-06 та отриманий останнім 26.08.2016 р.

Відповідно абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року ( далі-Закон № 481/95-ВР), до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Згідно ч. 10 ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року Закону № 481/95-ВР, право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог вказаної статті, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Згідно з додатком до даної постанови передбачено, що мінімальна роздрібна ціна на горілку та лікеро-горілчані вироби, інші, код згідно з УКТЗЕД 2208 60, 2208 70, 2208 90, за 1 літр 100-відсоткового спирту, з 01.09.2015 року складає 274,50 грн. При цьому, зазначена мінімальна роздрібна ціна застосовується згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 у редакції, викладеній з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №462 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957", яка набрала чинності 17.06.2015 року.

Відповідно матеріалам справи, реалізація позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за нормативно встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, мала місце 12.11.2015 р., 09.11.2015 р., 10.11.2015 р., 13.11.2015 р., 16.11.2015 р., 17.11.2015 р.,18.11.2015 р., 19.11.2015 р., 20.11.2015 р., 23.11.2015 р., 26.11.2015 р., 29.11.2015 р., 19.12.2015 р., 23.12.2015 р., 27.12.2015 р., 18.12.2015 р., 01.12.2015 р., 02.12.2015 р.,03.12.2015 р., 10.12.2015 р.

Дослідивши обставини та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що не може погодитися із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 10 статті 18 Закону №481/95-ВР передбачено, що право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України.

Так, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" № 957 від 30.10.2008 (далі - Постанова № 957) визначено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 426, яка набрала чинності 11.07.2015 року, внесені зміни до Постанови № 957, зокрема, встановлена мінімальна роздрібна ціна на алкогольні напої - горілку та лікеро-горілчані вироби, інші за 1 літр 100-відсоткового спирту - в розмірі 249,5 грн.

Отже, з 11.07.2015 року мінімальна роздрібна ціна на горілку місткістю 0,5 л., 40% об. становить: (249,5х40х0,5)/100 = 49,90 грн.

Згідно матеріалів справи позивачем дійсно було реалізовано пляшки горілки "Медов Вінтер" об'ємом 0,5 літра, міцністю 40 % за ціною 54 грн., та пляшки горілки "Душевна чекушка" об'ємом 0,25 літра, міцністю 40 % за ціною 25 грн. тобто менше мінімальної роздрібної ціни розрахованої контролюючим органом при проведенні перевірки в розмірі 54,90 грн., та 27,45 грн. відповідно.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що на дату реалізації позивачем алкогольного напою (09.11.2015 року), постанова Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 була чинною і позивач дійсно допустив на той час порушення абз. 13 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР.

Проте судом першої інстанції під час розгляду не було враховано положень ст. 58 Конституції України, якою визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як вже зазначалося, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року по справі №826/17459/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року, постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 426 визнано незаконною та нечинною.

За наслідками касаційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року у справі № 826/17459/15 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року, Вищий адміністративний суд України залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції, а відтак судове рішення по справі № 826/17459/15 набрало законної сили 11.02.2016 року.

Отже, на час прийняття рішення про застосування фінансових санкцій № від 23.08.2016 року, постанова Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року N 957", яка визначала мінімальний розмір роздрібної ціни на алкогольні напої, не дотримання якої і стало підставою для притягнення позивача до відповідальності вже не діяла, оскільки була визнана не чинною відповідно до вказаного судового рішення.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99, зокрема зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (ст. 6 КК України (2001-05), ст. 8 КУпАП (80731-10), ст. 3 ЦПК України (1501-06) та інші). Конституція України, закріпивши ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Таким чином, на момент притягнення позивача до відповідальності вчинене ним правопорушення, тобто дії, які на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року N 957" вважалися правопорушенням, вже не являлися правопорушення у зв'язку із не чинністю вказаної постанови КМУ, що свідчить про недоцільність притягнення позивача до відповідальності за дії, які на момент такого притягнення вже не є правопорушенням та грубого порушення конституційного принципу закріпленого у статті 58.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність дій Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області стосовно притягнення ФОП ОСОБА_8 та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та як наслідок наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо його скасування.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про застосування фінансових санкцій № від 23.08.2016 року.

Стягнути з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань УКіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна гривня) 21 коп.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 травня 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.