Справа № 333/231/17(2-а/333/63/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокусправа № 333/231/17(2-а/333/63/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року у справі №333/231/17(2-а/333/63/17) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 січня 2017 року звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, згідно з яким, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії по інвалідності відповідно до ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності за ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 24.11.2016 року з урахуванням вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії;

- стягнути з відповідача на користь позивача 1750 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком призначену, як потерпілому в наслідок аварії на ЧАЕС по списку №1 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 24.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії по інвалідності за ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак відповідач відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, вказуючи на те, що після такого призначення розмір пенсії позивача зменшиться.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відмова відповідача у призначенні пенсії з підстав незастосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії, є протиправною, оскільки позивачу за його заявою має бути призначена інша пенсія та за іншим законом.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на застосування при призначенні пенсії по інвалідності показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії, тобто за 2013, 2014 та 2015 роки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя з 27.05.2009 року та отримує пенсію за віком, як потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС по списку № 1, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

24.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням всіх підвищень (а.с.7).

Листом від 08.12.2016 року за № 281/Т-9 відповідач відмовив у задоволенні вимог позивача, з посиланням на те, що при умові проведення перерахунку пенсії, розмір пенсії зменшиться, що робить перерахунок недоцільним. Також повідомлено, що для проведення відповідного перерахунку заявнику необхідно надати заяву встановленого зразка, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 (а.с.8-9).

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії по інвалідності є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 24.11.2016 року звернувся до відповідача з заявою про переведення його на пенсію по інвалідності з застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії, тобто за 2013, 2014 та 2015 роки.

Положеннями ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 (далі - Закон №1058) передбачено, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, це заробітна плата з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а не за перерахунком пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24, місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Тобто, показник середньої заробітної плати є сталим, та зміні не підлягає.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування» передбачено, що в разі якщо перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV).

За змістом частини першої статті 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К _ де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + КзЗ + ... + Кзп );

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти висновку, що заробітна плата, яку отримуває пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний пропрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, у формулі обчислення заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).

Частиною 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV визначено, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не зазначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 Закону № 1058-IV цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Враховуючи те, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка розраховується за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також те, що показник заробітної плати є незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, суд апеляційної інстанції зробив висновок про правомірність дій відповідача щодо відмови у задоволені заяви позивача про призначення пенсії по інвалідності з урахуванням вимог ст. 40 Закону № 1058-IV та відсутності підстав для задоволення позову.

Слід зазначити й про відсутність підстав для стягнення з відповідача 1750 грн. витрат на правову, оскільки позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Керуючись пунктами 3 частини 1 статті 198, статтею 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року у справі №333/231/17(2-а/333/63/17) - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 2 червня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко