Справа № 335/5176/17
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5176/17 2-а/335/240/2017
(в порядку скороченого провадження)
1 червня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, в якому просила суд визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжі щодо неврахування при обчисленні пенсії державному службовцю ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжі здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 01.04.2017 в розмірі 82 % від заробітної плати за довідкою Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 297/08-48 від 14.02.2017 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з моменту виходу на пенсію, тобто з 25.06.2011.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що матеріальні допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Відтак, позивач вважає, що управління ПФУ неправомірно відмовило їй у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та також суми індексації заробітної плати на підставі поданої уточнюючої довідки.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 р. відкрито скорочене провадження у даній справі.
31.05.2016 до суду через канцелярію надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач вказав, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає, оскільки на даний час та на час подання позивачем заяви про перерахунок пенсії набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015, Прикінцевими та перехідними положеннями якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993. Таким чином, ст. 37-1 цього Закону, на яку посилається позивач, також втратила чинність. Отже, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії в березні 2017 року не передбачено перерахунок пенсії державного службовця, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.
При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 25 червня 2011 року у розмірі 82% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
21 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату від 14 лютого 2017 р. №297/08-48, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області.
Листом від 04 квітня 2017 р. відповідач повідомив позивачу про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення деяких категорій осіб, у тому числі державних службовців. Крім того, постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів скасовано пункт 4 постанови КМУ від 31.05.2000 року №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723.
Вважаючи, що її права, свободи та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.
Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.
Законом України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 1 Закону).
Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Згідно зі статтями 1 та 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.
Згідно зі ст. 37-1 Закону «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
З викладених правових норм вбачається, що отримувані суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
За таких обставин, пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Зазначені висновки здійснені судом з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, що викладена у справах № 21-430а11 (постанова ВСУ від 20 лютого 2012 року) та № 21-097а13 (постанова ВСУ від 28 травня 2013 року), яка відповідно до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах.
Суд також зазначає, що відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", в редакції чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.
Згідно вказаної норми Закону позивачу призначено пенсію в розмірі 82 відсотків від суми її заробітної плати, що не заперечується відповідачем.
Суд вважає, що при перерахунку пенсії в подальшому державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені в подальшому в статтю 37 Закону України "Про державну службу" зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення вперше, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.
Вказана правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі у справі № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року у справі № 21 445а13.
Таким чином, при перерахунку пенсії позивачу розмір пенсії у відсотках (82%) повинен залишитись без змін.
При визначенні дати, з якої відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивачу, суд виходить з того, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії 21.03.2017 та до заяви додала довідку, яка містила в собі дані про матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати. Зазначене виключає можливість визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання його здійснити перерахунок пенсії до вказаної дати.
Також, відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії, проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Оскільки позивач із заявою про перерахунок пенсії звернулася до відповідача 21.03.2017, то здійснення відповідачем перерахунку пенсії повинно бути здійснено з 1 квітня 2017 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії за період з 25.06.2011 по 25.10.2016 залишені без розгляду за ухвалою суду від 01.06.2017 у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.
У відповідності до ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжі щодо неврахування при обчисленні пенсії державному службовцю ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжі здійснити з 01.04.2017 перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 в розмірі 82 % від заробітної плати за довідкою Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 297/08-48 від 14.02.2017, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням різниці яка була виплачена у цей період.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжі.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 1 червня 2017 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова