Справа № 804/3517/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 р. Справа № 804/3517/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» до Софіївської районної державної адміністрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромоноліт», ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» до Софіївської районної державної адміністрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромоноліт», ОСОБА_2, в якому позивач, із врахуванням уточнень просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області індексний номер 23337997 від 01.08.2015 року про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Євромоноліт» земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірним рішенням порушено право позивача на користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1, взята в оренду у її власника - ОСОБА_2 відповідно до договору оренди №88 від 01.09.2008 року, строк дії якого на момент винесення державним реєстратором оскаржуваного рішення не скінчився, він був чинним та достроково не розривався.
Разом з тим, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ця ж земельна ділянка є предметом договору оренди, який укладено 15.07.2015р. між ОСОБА_2, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромоноліт», як орендарем. Здійснюючи державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромоноліт», державний реєстратор не перевірив, що на момент винесення оскаржуваного рішення це право вже зареєстроване за позивачем.
Отже, оскаржуване рішення є протиправним та має бути скасоване, оскільки порушує права позивача та допускає одночасне існування державної реєстрації декількох різних прав оренди на одну й ту же саму земельну ділянку, не зважаючи на той факт, що право оренди у позивача виникло першочергово.
Від відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не зазначає чим саме Софіївська райдержадміністрація порушила його права. Кім того, під час проведення державної реєстрації речових прав на об'єкти нерухомого майна, в тому числі на земельні ділянки, які виникли після 01 січня 2013 року, державний реєстратор не зобов'язаний направляти відповідний лист до суб'єктів, які здійснювали до 01 січня 2013 року реєстрацію речових прав на нерухоме майно.
Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив письмове клопотання про розгляд справи без його участі.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
01 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки №88 згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться с.Мар'ївка Жовтневої сільської ради та складено акт прийому-передачі зазначеної земельної ділянки згідно вказаного договору. Договір оренди укладено на 10 років (п.8 Договору).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 60247438 станом на 31.05.2016р., встановлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромоноліт», на підставі Договору оренди земельної ділянки від 15.07.2015р. укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Євромоноліт» було зареєстровано право оренди на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, номер запису про інше речове право 10644834. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 23337997 від 01.08.2015р., прийняте державним реєстратором Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Товстуха Ю.М.
Тобто укладання договору оренди земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромоноліт» та ОСОБА_4, а також їх державна реєстрація мали місце до закінчення дії договору оренди тієї самої земельної ділянки, укладеного позивачем із власником вказаної земельної ділянки.
Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
При цьому, відповідно до ст.18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент реєстрації договорів оренди, укладених між позивачем та третьою особою 2 , договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Згідно з Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073 (чинного на момент реєстрації договорів оренди), і відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок покладено на Державний комітет України по земельних ресурсах.
Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 23.05.2003 року №135 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", установлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах".
Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон № 1952-ІV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 1952-ІV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.
Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-ІV державний реєстратор, крім іншого: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;
Відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою КМУ від 17.10.2013 № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.
Частиною 1 ст. 15 Закону № 1952-ІV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.
Вказана позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі №21-760а15.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень з'ясування державним реєстратором факту існування зареєстрованих прав оренди на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1, внаслідок чого відповідачем було прийнято рішення про повторну державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень, однак з іншим орендарем - ТОВ «Євромоноліт», що є порушенням чинного законодавства України.
Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року по справі №814-3015-14.
Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Як зазначалося вище, договір оренди землі між позивачем та ОСОБА_2, зареєстрований у Софіївському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" у встановленому законом порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням допущено одночасне існування подвійної державної реєстрації договорів оренди на земельну ділянку.
Відтак, враховуючи, що спірна земельна ділянка станом на час проведення державним реєстратором дій перебувала в оренді ТОВ «Агротрейд», а державним реєстратором, всупереч Закону, без попередньої перевірки наявності зареєстрованих прав прийнято рішення про державну реєстрацію прав оренди на земельну ділянку за ТОВ «Євромоноліт», суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 163-168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» до Софіївської районної державної адміністрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромоноліт», ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області індексний номер 23337997 від 01.08.2015 року про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Євромоноліт» земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова