Справа № 826/19446/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Суддя доповідач Федотов І.В.

У Х В А Л А

02 червня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Федотов І.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ТОВ «Прованс ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, третя особа: ДФС України про визнання протиправними дій щодо неприйняття податкових накладних, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу вважаю, що вона не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам пунктам ч.6 ст. 187 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додаються, зокрема, документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідач, на час подання апеляційної скарги, не віднесений до кола осіб, які в силу положень названого закону, звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана 09 грудня 2016 року та позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру. Водночас, положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом, передбачено сплату судового збору за подання суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем адміністративного позову немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати складав 1378 грн. 00 коп.

Таким чином, за подання апеляційної скарги по даній справі, відповідач повинен сплатити судовий збір в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 3031,60 грн. ( (1378*2) *110% = 3031,60).

Всупереч вищевказаним вимогам Закону, відповідачем не додано до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.

При цьому, разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому апелянт посилається на те, що відповідно до виписки по рахунках по видатках КЕКВ 2800 кошти для сплати судового збору в достатній кількості відсутні.

Відповідно до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст. 70 КАС України, доказами, а тому, для звільнення від сплати судового збору заявником має бути надано докази, які б переконливо свідчили про наявність у нього виключних обставин, що обумовлюють відсутність можливості сплатити судовий збір як на теперішній час, так і в майбутньому, а обставиною для відстрочення/розстрочення сплати судового збору - те, що сторона перебуває у важкому фінансовому становищі та на момент звернення до суду не мала можливості сплатити судовий збір.

Надані апелянтом пояснення не є підставою для звільнення його від сплати судового збору, адже несплата обов'язкового платежу суб'єктом владних повноважень не може виправдовуватись відсутністю фінансування державного органу.

Тому клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху, а апелянту встановлюється строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, то згідно ст.ст. 108, 189 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а апелянту необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві – залишити без руху, встановивши строк для усунення вищевказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

У разі невиконання вимог суду до зазначеного вище строку апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановленні статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Федотов І.В.