Справа № 520/1353/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

01 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/1353/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Федусика А.Г.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач 02 лютого 2017 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на раніше прийняті рішення Одеського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України, а також на відмову відповідача додатково до раніше здійсненого перерахунку пенсії, провести перерахунок пенсії за період з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим, просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі - ГУПФУ) щодо відмови, листом від 19 січня 2017 за №32/Є-11, ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, за період з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014 з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити позивачу, за період з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014, перерахунок пенсії з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком , з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

За наслідками розгляду адміністративного позову Київським районним судом м. Одеси 14 квітня 2017 ухвалено постанову про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії ГУПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за період з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014 відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язав відповідача здійснити ОСОБА_1, за період 01 січня 2014 по 02 серпня 2014 перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат.

Приймаючи означене рішення, суд попередньої інстанції виходив з того, що з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014 були відсутні правові обмеження для нарахування та виплати пенсії у встановлених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірах, тому, на цей період часу, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 по справі №1512/2-а-222/11 та постанови апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2011 по справі №2а-601/09/1570, зміненої постановою Вищого адміністративного суду України від 13 лютого 2014, ОСОБА_1 має право на отримання пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, Київський районний суд м. Одеси зазначив, що ним було встановлено і сторони це визнали, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 по справі №1512/2-а-222/11 та постанови апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2011 по справі №2а-601/09/1570, зміненої постановою Вищого адміністративного суду України від 13 лютого 2014, ОСОБА_1 не отримав до сьогодні від ГУПФ нарахування та виплату грошових коштів, а відмову щодо відповідних нарахувань за період з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014 - позивач отримав від ГУПФУ 19 січня 2017.

В апеляційній скарзі ГУПФУ, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи убачається, що за результатами розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 Одеським окружним адміністративним судом 19 березня 2010 ухвалено постанову, яка була залишена без змін апеляційним судом Одеської області від 02 грудня 2011.

Вищим адміністративним судом України 13 лютого 2014 було ухвалено постанову про задоволення касаційної скарги ОСОБА_1. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 - скасовано, а постанову Апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2011 змінено.

Суд вирішив скасувати обмеження ОСОБА_1 перерахунку основної та додаткової пенсії, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії до 19 березня 2010 та зобов'язав ГУПФУ провести перерахунок підвищення до пенсії позивача в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком як інваліду війни та виплатити недоотриману пенсію за період з 24 лютого 2003 по 31 грудня 2005. Вищий адміністративний суд України залишив без змін рішення суду апеляційної інстанції стосовно зобов'язання відповідача провести перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як постраждалому від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інваліду 2-ї групи в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та виплатити різницю недоотриманої пенсії з 24 лютого 2003 по 31 грудня та за період з 22 травня 2008 по 19 березня 2010.

19 грудня 2013 Одеським апеляційним адміністративним судом було ухвалено постанову про скасування постанови Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2011 за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ про зобов'язання вчинити певні дії.

Апеляційний суд прийняв нову постанову суду. Цим рішенням суду визнано протиправними дії ГУПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати на користь позивача пенсії у відповідності до ч. 4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням мінімального розміру пенсії, визначеної за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2010 з урахуванням виплачених сум.

Аналіз наведених судових рішень дає підстави стверджувати, що суд не розглядав та не приймав рішень щодо виплати ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014.

Частиною 2 ст. 99 КАС України, передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що зостановлюється ухвала.

Поважними, за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що строки впливають на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків. Строки - засіб впорядкування суспільних відносин, без якого неможливо уявити діяльність публічної адміністрації, нормативного акта, якою б юридичною силою він не був наділений.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовної діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Згідно ч. 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вказувалося вище, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів 02 лютого 2017. Ним визначено період часу коли, як він вважає, ГУПФУ порушувало його права та законні інтереси - з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014. При цьому, ОСОБА_1 обґрунтував поважність причин пропуску ним встановленого законом шестимісячного строку тим, що про порушення своїх прав у вказаний вище період він дізнався з листа відповідача від 16 грудня 2016 за №1432/Є-11.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з твердженнями позивача та висновками суду першої інстанції стосовно цього питання, оскільки, як зазначалось раніше, в попередніх рішеннях суду, а саме: постанові Апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2011; ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 лютого 2014; постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013, питання щодо протиправності дій ГУПФУ по виплаті і перерахунку основної і додаткової пенсії ОСОБА_1 у період з 01 січня 2014 по 02 серпня 2014 не розглядались та рішень про захист прав та законних інтересів позивача на майбутнє - не приймалось і не могло прийматись.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнає причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду за захистом прав та законних інтересів, зазначені позивачем у позовній заяві, такими, що не можуть бути визнані судом в якості поважних та об'єктивних, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 стосовно вирішення цього питання - помилковою.

Оскільки, позивачем не зазначено обґрунтованих підстав та не надано належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для визнання причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду поважними. Постанова Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а позовна заява ОСОБА_1 повинна бути залишена без розгляду.

Керуючись: ст.. ст.99, 100, 155, 185, 195, 197, 199, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення..

Суддя-доповідач:

Судді: