Справа № 826/2354/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2354/16 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кучми А.Ю.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-радіолокація» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ДП науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-радіолокація» звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2015 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права, та прийняття нової про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати авансових внесків НДІ «Квант-радіолокація» з податку на прибуток за 2014 рік, за результатами якої складено акт від 21.12.2015 р. № 81/26-55-15-02.

Відповідно до висновків даного Акту, відповідачем встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: не сплачено авансовий внесок в сумі 11 340,00 грн., а авансові внески в розмірі 10 620,00 грн. та 27 054,00 грн. було сплачено не своєчасно.

На підставі вказаного, відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 21.12.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, авансові внески, нараховані на суму дивідендів та прирівняних до них платежів на загальну суму 23 594,00 грн., в тому числі за основним платежем 11 340,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 12 254,00 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п.п. 57.11.1 п. 57.11 ст. 57 Податкового кодексу України у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів платник податку на прибуток - емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними ст. 137 Кодексу.

Згідно з п.п. 57.11.2 п. 57.11 ст. 57 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених п.п. 57.11.3 п. 57.11 ст. 57 Кодексу, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток.

Авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об'єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов'язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов'язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті.

Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою п. 136.1 ст. 136 Кодексу, що становить 18 відсотків.

Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску. Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Відповідно до п. 137.4 ст. 137 Кодексу, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених п. 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом в Акті перевірки зазначено, що згідно із п. 57.1 1 ст. 57 Податкового кодексу України державні, казенні або комунальні підприємства, які нараховують та сплачують суми дивідендів нараховують та вносять до відповідного бюджету авансовий внесок з податку на прибуток в розмірі 18 % у 2014 році від сплаченої суми дивідендів. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів. При цьому, у оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню вказує, що на підставі Акту встановлено порушення позивачем п. 57.1 1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки в редакції ПК України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин у 2014 році, п. 57.1 1 ст. 57 Податкового кодексу України взагалі не існувало.

Так, ст. 57 ПК України була доповнена п. 57.1 1 на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року N 71-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Отже, податковим органом було застосовано до позивача санкції, передбачені ст. 127 Податкового кодексу України, за порушення норми, якої на час сплати авансових внесків, а саме 13.02.2014, 29.04.2014 та 18.08.2014 року не існувало, що є протиправним.

Разом з тим судом встановлено, що позивач є платником частини чистого прибутку (доходу), яка сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (комунальними підприємствами) до відповідних бюджетів наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності відповідно до ст. 57 Податкового кодексу України.

Як вбачається з пояснень позивача та підтверджено актом перевірки, 13.02.2014 року за підсумками фінансово-господарської діяльності IV кварталу 2013 року останнім було сплачено частину чистого прибутку у розмірі 63 000,00 грн., 29.04.2014 р. за підсумками фінансово-господарської діяльності I кварталу 2014 року - 59 000,00 грн., 18.08.2014 р. за підсумками фінансово-господарської діяльності IІ кварталу - 150 300,00 грн.

В свою чергу, згідно акту № 14982-20 від 30.12.2015 року станом на момент виникнення спірних правовідносин та, зокрема, в момент виплати частини чистого прибутку у розмірі 63 000 грн. 13.02.2014 року у позивача на рахунку з податку на прибуток існувала переплата в розмірі 243 839,54 грн., яка виникла у 2012 році.

Так, згідно Відомостей по рахункам №67.1, №64.1.1, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що у 2012-му році позивачем було виплачено частину чистого прибутку у розмірі 59 000,00 грн. та сплачено у якості авансового внеску при виплаті частини чистого прибутку - 186 654,40 грн.

В подальшому, у 2013 році позивачем було виплачено частину чистого прибутку у розмірі 10 240,00 грн. При цьому, позивачем не сплачувались додатково авансові внески, а їх погашення відбувалось за рахунок наявної переплати у розмірі 10 240,00 грн.

Так, станом на 01.01.2014 року у позивача була наявна переплата з оплати авансового внеску при виплаті дивідендів (частини чистого прибутку) у розмірі 166 974,40 грн. (186 654,40 - 10 240,00 - 9 440,00).

В свою чергу, слід зазначити, що абзацом 2 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, виконання сплати грошового зобов'язання з оплати авансових внесків при виплаті дивідендів (частини чистого прибутку) було здійснено позивачем за рахунок наявних у нього переплат відповідного платежу на рахунку податку на прибуток, чого відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення враховано не було.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що доводи апелянт ґрунтуються виключно на нормах Податкового кодексу України про порядок та строки сплати авансового внеску. При цьому, будь-яких посилань на порушення, що були допущені судом першої інстанції, а також доказів та/або тверджень щодо правомірності висновків Акту перевірки та винесення оскаржуваного податкового рішення в апеляційній скарзі не містяться.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем п. 57.1 1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині несплати частини авансового внеску в сумі 11 340,00 грн. є помилковими, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 21.12.2015 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий І.В. Саприкіна

Судді О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.