Справа № 825/761/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року м.Чернігів Справа № 825/761/17

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лотоцького А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманого грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:
До Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Командування Сухопутних військ Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі-відповідач), в якому остаточно просить суд визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації витрат доходів при проведенні ОСОБА_1 доплати грошової допомоги при звільненні та стягнути з відповідача на користь позивача 11817 (одинадцять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 23 коп. недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб (далі - ПДФО) в розмірі 11817,23 грн., утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

Позивач на судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача на судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 компенсація виплачується громадянам, які мають статус військовослужбовця, а оскільки на момент доплати грошової допомоги при звільненні позивач статусу військовослужбовця не мав, тому рівноцінна компенсація утриманого податку йому не виплачувалась. Просив суд врахувати, що доходи військовослужбовців, одержані після їх звільнення з військової служби, оподатковуються на загальних підставах.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини.

ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України на посаді начальника відділу радіоелектронної розвідки розвідувального управління штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України від 15.01.2016 № 34 о/с відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, позивач був звільнений з військової служби у запас за пунктом б (за станом здоров`я), що підтверджується копією наказу (а.с. 16).

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15.03.2016 № 50 ОСОБА_1 виключений із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської області. Цим же наказом йому встановлено виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 за 25 календарних років, 07 місяців, 14 днів (а.с.17).

На підставі даного наказу позивачу виплачена вихідна допомога в розмірі 109418, 75 грн. без врахування додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій.

Враховуючи, що вихідна допомога була виплачена позивачу у меншому розмірі, останній звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 у справі № 825/1656/16, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій та зобов`язано Командування Сухопутних військ Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, з урахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб.

На виконання вказаної постанови Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 825/1656/16 позивачу нараховано до виплати 65651,25 грн., але відраховано з цієї суми 11817,23 грн. податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18% та військового збору 1,5% -984,77грн., про що зазначено в листі відповідача від 25.04.2017. Кошти в сумі 52849,26 грн. одержані позивачем, що підтверджується випискою по карткового рахунку позивача (а.с. 32).

30.03.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати розрахунок коштів, виплачених на виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 та провести доплату недоплаченої суми коштів (а.с.19).

25.04.2017 військова частина НОМЕР_1 листом № 116/2/12/5565 повідомила, що законодавчі підстави для компенсації позивачу податку на доходи фізичних осіб відсутні, оскільки після звільнення зі служби військовослужбовець не виконує обов`язки несення служби (а.с.20).

Вважаючи дії відповідача щодо утримання ПДФО без рівноцінної компенсації доходів протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходив з такого.

Згідно з пунктом 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2005 № 17 (17-2005-п) (далі - Порядок № 44) грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, МНС, податкової міліції.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

За змістом пунктів 4, 5 Порядку виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Абзацом 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 визначено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З аналізу зазначених норм суд робить висновок, що військовослужбовці, звільнені з військової служби мають право на виплату одноразової грошової допомоги, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо порушення відповідачем свого обов`язку з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати одноразової грошової допомоги останній вже втратив статус військовослужбовця, є безпідставними, оскільки несвоєчасна виплата одноразової грошової допомоги (не в день звільнення і проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах ВАС України від 06.11.2014 у справі № 822/3920/13-а та від 17.12.2014 р. у справі № 822/3919/13-а.

Позовні вимоги про стягнення суми компенсації ПДФО підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідачем порушено існуючий порядок виплати цієї суми, а розмір суми недоплати визначений відповідачем самостійно та не заперечується позивачем.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Підстави для відшкодування судових витрат відповідно до положень ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації витрат доходів при проведенні ОСОБА_1 доплати грошової допомоги при звільненні.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків х Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 ) 11817 (одинадцять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 23 коп. недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко