Справа № 335/6031/17
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6031/17 2-а/335/285/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, в обґрунтування якого вказав, що він отримує пенсію згідно з вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ(далі - Закон № 2262-ХІІ).

При призначенні пенсії відповідачем не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з огляду на що він отримує пенсію у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

10.03.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії з урахуванням зазначених виплат з моменту призначення пенсії, однак листом відповідача від 23.03.2017 року йому було повідомлено, що виплата пенсії проводиться згідно з діючим законодавством. Просить зобов'язати відповідача здійснити з 26.01.2017 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно з довідкою ГУ ДФС України в Запорізькій області №920/10/05-011 від 07.02.2017 року та стягнути понесені витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу 1500 грн.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

До суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУПФУ) з 26.01.2017 року та отримує пенсію за вислугою років, обчислену за нормами Закону № 2262-ХІІ, що підтверджується пенсійним посвідченням позивача № ААІ від 15.02.2017 року (арк. справи 8).

Позивач, вважаючи, що ГУПФУ невірно обчислено розмір пенсії, а саме без урахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, 10.03.2017 звернувся до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії з урахуванням зазначених виплат з моменту призначення пенсії.

На вказану заяву ГУПФУ надало відповідь від 23.03.2017 за № 239/Т-9 , відповідно до якої позивачеві було роз'яснено, що відсутні законні підстави для врахування вищевказаних видів грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії. Також зазначив, що згідно з рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13 травня 2015 р. до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, належать лише надбавки, доплати, підвищення та премія.

19.05.2017 р. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Порядок призначення пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначений Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" від 17 липня 1992 року № 393 (з подальшими змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.3 ст. 43 зазначеного закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України 07.11.2007 р. № 1294 впорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб.

Проведення призначення та виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року (із змінами і доповненнями).

Відповідно до п.7 вказаної Постанови, пенсії обчислюються з відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (тобто, які виплачуються кожного місяця мають постійний характер) (надбавки, доплати підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно підпункту 2.16.3 пункту 2.16 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499, допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається в разі вибуття в чергову відпустку у розмірі грошового забезпечення, яке особа отримувала на день виплати.

З 01.01.2008 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб" № 1294,якою було змінено розмір та введені нові види грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 101 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260.

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Крім того, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-70а15, який є обов'язковим для суду в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України, постановою Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/24483/15 від 11.08.2015 року.

Як випливає з довідки ГУ ДФС України в Запорізькій області №920/10/05-011 від 07.02.2017 року грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення складалося, у тому числі, з сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації (а.с. 13).

Таким чином, відмова відповідача включити дані виплати при обрахунку пенсії є безпідставною та суперечить вищенаведеним вимогам законодавства.

За вимогами статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Вказані положення Закону № 2262-ХІІ мають пряму дію, тобто безпосередньо регулюють пенсійні відносини, не встановлюючи при цьому жодних інших умов настання перерахунку пенсії (обмеження їх розміру в межах встановлених видатків на утримання військовослужбовців, надання повноважень іншим суб'єктам правового регулювання з цих питань тощо).

В даному випадку довідку про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, яка є підставою для проведення перерахунку пенсії, отримана позивачем 07.02.2017 р., відтак на підставі вищезазначених положень статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсії позивачеві має бути проведений з 01 березня 2017 р.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Оскільки позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Щодо вимог ОСОБА_1В, про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг №595 від 12.05.2017 з питання перерахунку пенсії за віком.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу ОСОБА_1 понесені позивачем витрати складають 1500 грн., а саме: складання адміністративного позову - 1500,00 грн.

На підтвердження сплати вказаних грошових коштів позивачем до матеріалів справи надано копію квитанції від 15.05.2017 р.

Разом з тим, позивачем подано розрахунок, який не відповідає вимогам договору про надання правової допомоги. Сплата витрат на правову допомогу наперед цим договором не передбачена.

Слід зазначити, що квитанція про сплату послуг від 15.05.2017 року, яка згідно до п. 3.3. договору підтверджує виконання послуги, сторонами договору не підписана, а тому не може бути прийнята судом як належний доказ виконання послуги.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, враховуючи те, що наданий позивачем до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, квитанція та розрахунок мають недоліки щодо їх змісту, а також суперечать один одному, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено належним чином факт понесення витрат на правову допомогу по даній справі у зазначеному позивачем розмірі.

Враховуючи викладене, заява позивача про стягнення на її користь судових витрат в частині витрат на правову допомогу є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121,160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2017 року з урахуванням у складі грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, зазначених у довідці від ГУ ДФС України в Запорізькій області №920/10/05-011 від 07.02.2017 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 02 червня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Ю.В. Геєць