Справа № 554/93/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 р.Справа № 554/93/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 13.04.2017р. по справі № 554/93/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Управління патрульної поліції в м.Полтаві ОСОБА_2 третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправними дій, скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом в яком просив:

-визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві ОСОБА_2

-скасувати постанову серії АР № 129732 від 26.12.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

-стягнути з інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві ОСОБА_2 компенсацію витрат на правову допомогу.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.04.2017р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанову серії АР №129732 від 26.12.2016р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасовано.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач), не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на невірну оцінку судом доказам по справі, зокрема відеозапису, яким підтверджено факт вчинення правопорушення, згідно якого позивач виїхав на перехрестя проїзних частин на заборонений сигнал світлофору -жовтий, а отже продовжуючи рух, порушив п. 8.7.3 та п.8.10 Правил Дорожнього руху.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в м. Полтаві ОСОБА_2 складено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26.12.2016р. серії АР № 129732 в якій зазначено, що 26.12.2016р. о 08 год 05 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним Skoda Super combi B6 номерний знак НОМЕР_1 рухаючись у м. Полтава проїхав регульоване перехрестя вулиць Пушкіна-Європейська на забороняючий (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 ПДР України вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. (а.с. 6)

Позивач вважаючи постанову від 26.12.2016р. незаконною звернувся до суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд виходив з того, що рішення відповідача є необґрунтованим, незаконним , тому як прийнято без з'ясування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі Правила дорожнього руху України).

Відповідно до статті 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «г» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно з п. 8.10 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.11 Правил дорожнього руху, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом першої інстанції, згідно письмових пояснень позивача, наданих як під час складання постанови так і в суді, відеозапису , наданого відповідачем встановлено, що автомобіль Шкода темного кольору, рухаючись з центру вулицею Європейською перед перехрестям із вулицею Пушкіна в м. Полтаві порівнявся зі світлофором, коли на ньому щойно подано жовтий сигнал світлофору, після чого продовжив рух та перетнув перехрестя, не маючи можливості зупинити автомобіль з урахуванням мокрого та слизького покриття.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина друга цієї статті).

В підтвердження наявності факту вчинення правопорушення відповідач посилається на відеозапис, наданий суду, яким зафіксовано, як на 02 хв. 27 сек. (відеофайлу порушення) вмикається жовтий сигнал світлофору, на 02 хв.29 сек. порівнюється із світлофором автомобіль Шкода, а вже на 02 хв.30 сек. вмикається червоний сигнал світлофору.

Колегія суддів зазначає, що згідно оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідності зазначено час вчинення правопорушення 8 год. 05. хв., проте відеофіксація, згідно наданого відеозапису (відеофайл порушення) розпочинається лише о 08 год. 07 хв.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що 08 год 10 хв. автомобіль Шкода порівнюється з світлофором на якому вмикається жовтий сигнал та під час дії цього сигналу перетинає перехрестя, закінчуючи маневр.

Згідно п.8.10. ПДР водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, проте автомобіль позивача , під час ввімкнення жовтого сигналу, порівнявся з світлофором, що свідчить про не можливість зупинки автомобіля у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, та відповідно до п.8.11 Правил дозволяє рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, а отже відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного дослідження доказів, та в порушення ст.69 КАС України не допитано свідка- інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтави ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, крім того відповідачем не надано доказів , що зазначена особа несла службу разом із відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та неправомірності постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.12.2016р.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 13.04.2017р. по справі № 554/93/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2017 р.