Справа № 127/26659/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/26659/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Романюк Л.Ф.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

25 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок призначеної пенсії з 01.07.2016 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, виходячи з 90% від заробітної плати, згідно з ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII, з урахуванням довідки прокуратури Вінницької області від 26.05.2016 № 18/166.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повноважного представника в судове засідання не направив, надавши суду 24 травня 2017 року заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з жовтня 2003 року і отримує пенсію за вислугу років обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Відповідно до довідки №18/166 від 26.05.2016, виданої прокуратурою Вінницької області, ОСОБА_3 працював у прокуратурі Вінницької області на посаді першого заступника прокурора області. Заробітна плата з 01 грудня 2015 року , згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 становить 32398,18 грн та містить наступні складові: основний оклад 3685 грн, класний чин 135 грн, вислуга років 1528 грн, щомісячна премія, на яку нараховуються страхові внески 20231,48 грн; а також доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за особливо важливі завдання 5080,6 грн, матеріальна допомога на оздоровлення (1/12): 869,05 грн, матеріальна допомога на вирішення соціально побутових проблем (1/12): 869,05 грн.

09.06.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Вінницької області №18/166 від 26.05.2016.

Повідомленням від 15.06.2016 управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" №213 від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія (щомісячне) довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру", у зв'язку із чим відсутні підстави для перерахунку пенсії (а. с. 26).

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_3 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та наданої довідки прокуратури Вінницької області.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, яка діяла до 01.01.2015), держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, яка діяла до 01.01.2015), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 №76-VIII (далі - Закон №76) внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та ч. 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15.07.2015 набув чинності Закон України "Про прокуратуру", відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, ч.ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України " Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому зазначені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Тобто, в контексті розгляду даної справи, з 15 грудня 2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2017 року у справі № К/800/27464/16.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

При розв'язанні спірних правовідносин судовою колегією також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, Європейський суд з прав людини в ухвалі "Великода проти України" від 03.06.2014 року, зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен керуватися ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 02.03.1999 N 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова КМУ № 1013) з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, проте жодним чином не передбачено можливості та механізму перерахунку пенсій, які призначені відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку з підвищення розміру заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013.

За приписами ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку із чим оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за відсутності підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 травня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.