Справа № 2-а-1321/11
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1321/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС по обслуговуванню м. Дніпропетровська ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АН № 546578 від 21.10.2009 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АН № 546578 від 21.10.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, вважаючи постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з недодержанням процесуального порядку розгляду справ. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в постанові зазначено, що "21.10.2009 року о 14 год. 32 хв. водій автомобіля Тойота Кемри, д/н НОМЕР_1 у м. Дніпропетровську на вул. К.Лібкнехта, здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34, чим допустив порушення пункту д.з. 3.34 ПДР України, порушення зафіксовано за допомогою приладу Візір. Ураховуючи, що водій скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, на підставі ст. 14-1 КУпАП він як власник транспортного засобу був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 грн. Оспорюючи складену постанову позивач зазначає, що вона винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, за відсутності належних доказів її вини у скоєному правопорушенні, а тому підлягає скасуванню. Оскільки зазначену постанову я одержав лише 17.09.2010 р. коли звернувся до МРЕВ то строк оскарження її був пропущений з поважних причин, тому просить суд його поновити.

Сторони в суд не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавали, в окремих заявах, поданих до суду, просили розглянути справу у їх відсутність.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.10.2009 року інспектором дорожньо-постової служби батальйону ДПС ВДАІ м. Дніпропетровська старшиною міліції ОСОБА_3 відносно позивача була винесена постанова, відповідно до якої, 21.10.2009 року о 14 год. 32 хв. водій автомобіля Тойота Кемри, д/н НОМЕР_1 у м. Дніпропетровську на вул. К.Лібкнехта, здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34, чим допустив порушення пункту д.з. 3.34 ПДР України, порушення зафіксовано за допомогою приладу Візір. Ураховуючи, що водій скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, на підставі ст. 14-1 КУпАП ОСОБА_1 як власник транспортного засобу був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 грн.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Копію постанови по справі про адміністративне правопорушення від 21.10.2009 р. позивач отримав 17.09.2010 року, що перешкодило йому звернутися до суду у вищевказані строки, до суду з даним позовом він звернувся 07.12.2010 р.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновку, що позивачем строк звернення до суду був пропущений з поважних причин і вважає, що адміністративна справа підлягає розгляду відповідно до порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ПДР України знак 3.34 заборонний знак - "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Статтею ст. 14-1 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими у автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

В оскаржуваній постанові не зазначено даних щодо сертифікації приладу «Візір» на предмет відповідності його стандартам, які діють в Україні, що не відповідає положенням ст.ст. 15, 18 Декрету Кабінету Міністрів України № 46-93 від 10.05.1993 року „Про стандартизацію і сертифікацію та виключає можливість визначення відповідно до ст.ст. 2, 10, 11, 37, 42 Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність допустимості його застосування для вимірювання швидкості з визначенням характеристик похибок (невизначеності вимірювань) та умов його експлуатації. В постанові також не зазначено в якому режимі працював цей прилад, не вказано будь-яких відомостей про його калібрування, метрологічну атестацію, дату повірки відповідно до ст. 28 цього Закону та не зазначено хто саме проводив фотофіксацію порушення Правил дорожнього руху, що не відповідає положенням п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України 13.11.2006 року № 1111, відповідно до яких до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та здали заліки з використанням цих приладів. Будь-які дані на підтвердження того, що особа, яка використовувала вказаний спеціальний прилад нагляду за дорожнім рухом та зафіксувала зазначене порушення, мала відповідний допуск до його використання, суду не надано.

Згідно зі ст. 8 Закону України „Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинна оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством. Для створення комплексної системи захисту інформації, яка є власністю держави, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації. Підтвердження відповідності та проведення державної експертизи цих засобів здійснюються в порядку, встановленому законодавством.

Відомості про те, що спеціальний технічний засіб фіксації порушень правил дорожнього руху „Візір'" надавався органами ДАІ України до Держспецзв'язку для проведення державної експертизи або сертифікації, має відповідний сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок у сфері технічного захисту інформації в оскаржуваній постанові відсутні та докази на підтвердження цього відповідачем суду не надані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 69 КАС України визначено поняття доказів, якими у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної зазначеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Судом витребувалися у відповідача матеріали, які стали підставою для притягнення позивача до адмінвідповідальності, але будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови від 21.10.2009 року про притягнення позивача до адмінвідповідальності суду не надано.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, постанова серії АН № 546578 від 21.10.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 252,256 КпАП України, ст.ст. 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення Серії АН № 546578 від 21.10.2009 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева