Справа № 826/14391/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кучми А.Ю.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у справі за його позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.08.2016 №001301/206.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права, та прийняття нової про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

30.05.2017 року о 11:51 год. через канцелярію суду від апелянта подано клопотання про перенесення апеляційного розгляду у зв'язку із його хворобою, а також відсутністю можливості забезпечити явку представника в судове засідання, оскільки останній приймає участь у розгляді іншої справи в м. Кіровоград. В якості доказів надано ксерокопію медичної картки стаціонарного пацієнта, з якої вбачається, що ОСОБА_3 госпіталізований в клініку «Феофанія» 30.05.2017 року о 09:25 год. та роздруківку з офіційного сайту судової влади України з зазначенням списку судових справ, призначених до розгляду в Кіровському районному суді м. Кіровограда. При цьому, належних доказів, які підтверджують повноваження представника позивача по справі, що розглядається у іншому суді, не надано.

Представник ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо задоволення такого клопотання заперечував.

Відповідно до р. 4 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що відсутність слухання у другій та третій інстанції може бути обґрунтована спеціальними ознаками провадження, про яке йдеться, якщо було забезпечене усне слухання у суді першої інстанції. Таким чином, провадження, що дають право на апеляцію, та провадження, які стосуються лише питань права на противагу до питань фактів, можуть узгоджуватися з вимогами ст. 6, навіть якщо скаржнику не надано можливості бути почутим особисто апеляційним чи касаційним судом.

Те, чи особа зверталась з клопотанням про проведення усного слухання, не має значення, якщо національне право виключає таку можливість. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін. Національні суди мають з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією та протоколами до неї.

Крім того, слід звернути увагу, що у понятті справедливого провадження закладена вимога, що національні суди, які надали мотивацію свого рішення, навівши аргументи суду нижчої інстанції чи іншим чином, мають торкнутися по суті питань, які входять до їх юрисдикції, а не просто вести аргументи суду нижчої інстанції. Ця вимога ще більш важлива у ситуації, коли сторона не може представити справу перед судом під час усного слухання (ст. 6 Конвенції).

З огляду на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності не з'явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2016 про призначення у кримінальному провадженні №0000023 позапланової перевірки та наказу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві №440 від 12.07.216, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 з питань повноти та своєчасності сплати податків та зборів за період з 01.01.2009 по 31.12.2015 роки.

Згідно висновків вказаного Акту, податковим органом встановлені такі порушення:

п. 4.ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992 року із змінами та доповненнями - не подання декларації про доходи, одержані за 2009 рік, 2010 рік як суб'єктом підприємницької діяльності;

пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - не подання декларації про доходи, одержані за 2011 рік як суб'єктом підприємницької діяльності;

ст. 13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992 року із змінами та доповненнями, що призвело до заниження платником податків ПДФО у сумі 3695058,51 грн.;

ст. 85 ст. 138, п. 176.1 ст. 176, ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження платником податків ПДФО у сумі 175551,80 грн.;

пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 6.1 ст. 6, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п. 9.3, п. 9.4 ст. 9, п. 10.2 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, що призвело до заниження платником податків ПДВ у сумі 7410632,50 грн.;

п. 181.1 ст. 181, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження платником податків ПДВ у сумі 215400,00 грн.

На підставі вказаного, відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 №001301/206, яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання за податком на додану вартість у розмірі 9 532 540,63 грн., з яких 7 626 032,50 грн. сума за податковими зобов'язаннями, 1 906 508,13 грн. сума за штрафними санкціями.

Вказані обставини стали підставою звернення ОСОБА_3 до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом вірно визначено систематичний характер продажу позивачем об'єктів нерухомості, що є підприємницькою діяльністю, а тому правомірно застосовано норми податкового законодавства, що регулюють оподаткування фізичних осіб-підприємців. Як наслідок, податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 №001301/206 є законним та обґрунтованим, а отже підстави для його скасування відсутні.

В обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги, апелянт стверджує, що він є фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем, придбавав та реалізовував об'єкти нерухомого майна для особистих цілей, а податки, визначені в Акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, не підлягають сплаті як такі, що не передбачені Податковим кодексом України, оскільки податковий обов'язок по сплаті ПДВ є припиненим внаслідок скасування Податковим кодексом України попередніх законів і попередньої системи оподаткування. Крім того, апелянта посилається на пропущення податковим органом строків давності для проведення таких перевірок і нарахування штрафів та пені.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного рішень, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 набув права власності на самочинно збудовані будинки на земельній ділянці розміром 3,1211 га на підставі рішень Києво-Святошинського районного суду від 01.03.2007 року у справі № 2-1027/2007.

У 2009-2015 роках позивач продав громадянину Чеської Республіки ОСОБА_5 та іншим фізичним особам об'єкти нерухомого майна (квартири у самочинно збудованих ним будинках та частини земельних ділянок під них) на загальну суму 38130162,47 грн. (квартири - 11202422,00 грн., частини земельних ділянок - 26927740,47 грн.) на підставі договорів купівлі продажу, а саме: договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_1., номер у реєстрі нотаріальних дій 255; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_2, номер у реєстрі нотаріальних дій 257; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_3, номер у реєстрі нотаріальних дій 259; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_4, номер у реєстрі нотаріальних дій 261; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_5, номер у реєстрі нотаріальних дій 263; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_6, номер у реєстрі нотаріальних дій 265; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_7, номер у реєстрі нотаріальних дій 267; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_8, номер у реєстрі нотаріальних дій 269; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_9, номер у реєстрі нотаріальних дій 271; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_10, номер у реєстрі нотаріальних дій 273; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_18, номер у реєстрі нотаріальних дій 275; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_11, номер у реєстрі нотаріальних дій 277; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_12, номер у реєстрі нотаріальних дій 279; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_13, номер у реєстрі нотаріальних дій 281; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_14, номер у реєстрі нотаріальних дій 283; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_15, номер у реєстрі нотаріальних дій 285; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_19, номер у реєстрі нотаріальних дій 287; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_16, номер у реєстрі нотаріальних дій 289; договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_1, номер у реєстрі нотаріальних дій 255; договір купівлі-продажу квартири від 07.09.2011 року за адресою: АДРЕСА_17, номер у реєстрі нотаріальних дій 4979; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 359; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 363; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 365; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 335; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 355; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 353; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 337; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 339; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 341; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 343; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 345; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 347; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 349; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 351; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, номер у реєстрі нотаріальних дій 357; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.06.2011 року за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до частини другої статті 3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з частиною першою статті 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Як визначає частина перша статті 58 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень статті 50 Цивільного кодексу України, у разі здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації, вказана фізична особа несе такі ж обов'язки, в тому числі щодо сплати податків, як і фізична особа-підприємець, зареєстрована у встановленому чинним законодавством України порядку.

Отже, систематичний продаж фізичними особами нерухомого майна, у тому числі власного, з метою одержання прибутку, є підприємницькою діяльністю.

Така правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України, зокрема в ухвалах від 12.04.2016 року №К/800/25099/15, К/800/24507/15 та постанові від 16.11.2015 року №К/800/67007/14.

Зокрема, у постанові від 16.11.2015 року №К/800/67007/14 Вищий адміністративний суд України зазначив: "…комплекс послідовних цілеспрямованих дій, метою яких є будівництво та подальший продаж ряду однотипних об'єктів нерухомості, з метою отримання прибутку, є свідченням того, що відповідна діяльність для цілей оподаткування має кваліфікуватися як підприємницька, а відтак, вказані операції підлягають оподаткуванню за нормами, визначеними Податковим кодексом України".

Судом встановлено, що діяльність позивача з систематичного продажу нерухомого майна була вчинена в 2009-2011 роках.

Виходячи з принципу дії закону в часі, ст. 58 Конституції України, до спірних правовідносин має застосуватися саме та редакція Закону, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Отже до правовідносин, які мали місце в 2009-2010 роках, слід застосовувати норми Закону України «Про податок на додану вартість», «Про податок з доходів фізичних осіб», Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992 року, а здійснення позивачем таких операцій у 2011 році регулюються Податковим кодексом України, який набув чинності з 01.01.2011 року.

Відповідно до п. 9.4. ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, що діяла на час здійснення позивачем продажу об'єктів нерухомості) якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду.

Згідно пп. 2.3.1 п. 2.3. статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі: коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

В силу пп. 3.1.1 п. 3.1. статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Пунктом 6.1. статті 6 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Згідно з п. 10.2 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону. Особа, яка згідно з вимогами пункту 2.2 статті 2 цього Закону мала зареєструватися платником податку, але не здійснила таку реєстрацію, несе обов'язки з нарахування та сплати цього податку, а також відповідальність за його ненарахування або несплату на рівні особи, зареєстрованої як платник податку, без права виписки податкової накладної та нарахування податкового кредиту.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що операції, які здійснювались позивачем за договорами купівлі-продажу з реалізації об'єктів нерухомості у 2009 році, відповідно до п. 1.4. статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість», є операціями з поставки товарів, що підлягали оподаткуванню ПДВ.

Разом з тим, норми Закону України «Про податок на додану вартість», що втратив чинність із набуттям законної сили Податковим кодексом України, кореспондуються з нормами Кодексу щодо оподаткування ПДВ в редакції, що діяла на час здійснення позивачем продажу об'єктів нерухомості.

Згідно з п. 181.1. статті 181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до п. 193.1. статті 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 17 відсотків.

Отже, відповідачем вірно визначено систематичний характер продажу позивачем об'єктів нерухомості, що є підприємницькою діяльністю, а тому вірно застосовано норми податкового законодавства, що регулюють оподаткування фізичних осіб-підприємців.

Що стосується твердження апелянта щодо пропущення податковим органом строків давності для проведення перевірок і нарахування штрафних санкцій та пені, колегія суддів вважає його безпідставним, оскільки п. 102.2. ст. 102 ПК України визначено, що грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо…податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов'язання, не було подано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішенння у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 31.05.2017 року.

Головуючий І.В. Саприкіна

Судді О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.