Справа № 2-а-371/10/2103
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 р.Справа № 2-а-371/10/2103

Категорія: 10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Гапоненко Р.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області на постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20.12.2010 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2010 року ОСОБА_2 звернулась до Великолепетиського районного суду Херсонської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача по невиконанню положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги та зобовязання нарахувати та виплатити соціальну допомогу за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 05.11.2010 року.

Постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20.12.2010р. позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано бездіяльність відповідача по нарахуванню та виплаті не в повному обсязі позивачу щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни неправомірною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області здійснити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, а також за 2009 рік та з 01.01.2010 року по 05.11.2010 року та забезпечити виплату за рахунок Державного бюджету України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

29.12.2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області подано апеляційну скаргу на вказану постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області.

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, у звязку з чим ставиться питання про скасування постанови Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20.12.2010року та постановлення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Громадяни мають вільний доступ до інформації, що стосується їх прав та інтересів, в тому числі до нормативно-правових актів прийнятих Верховною Радою України. Окрім того, державна соціальна допомога дітям війни є щомісячною. Таким чином, позивач мав дізнатися про порушення своїх прав безпосередньо після отримання виплати.

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом порушених прав 16.11.2010 року, доказів поважності пропущення строку звернення до суду не надав, тому, враховуючи положення ст. 99 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають залишенню без розгляду з 2007 року по 15.05.2010 року.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за 2009 рік та з 01.01.2010 року по 15.05.2010 року задоволені помилково.

Зважаючи на вищезазначене колегія суддів вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з 16.05.2010 року по 05.11.2010 року.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. А тому її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом. Положення цього Закону не є перешкодою для застосування величини мінімальної пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 184, 185, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20.12.2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 16.05.2010 року по 05.11.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 16.05.2010 року по 05.11.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум у цей період.

Позовні вимоги за період з 09.07.2007 року по 15.05.2010 року залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1