Справа № 803/1728/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4631/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Курильця А. Р., Мікули О. І.,

з участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 803/1728/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 18 листопада 2016 року № 205000011/2016/000057/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що при митному оформленні товару «причіп бувший у використанні, марка SCHMITZ GOTHA, модель AFW18, 2008 року виготовлення», який ввозився на митну територію України, він самостійно визначив митну вартість товару за основним методом - ціною договору (контракту) та заявив цей показник у електронній митній декларації, до якої були додані належні і достатні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість вказаного товару, однак відповідач безпідставно не погодився із заявленою ним митною вартістю товару та незаконно прийняв рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що визначена позивачем митна вартість товару «причіп бувший у використанні, марка SCHMITZ GOTHA, модель AFW18, 2008 року виготовлення», ввезеного на митну територію України, не відповідала вартості такого згідно з товаросупровідними документами, поданими до митного оформлення. Крім цього, подані позивачем документи, подані в підтвердження заявленої митної вартості товару, містили розбіжності та неточності, зокрема, в частині транспортних витрат, часу поставки та замитнення товару, відсутності перекладу інвойсу, що свідчить про правомірність визначення такої за резервним методом, а відтак, прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржене рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 листопада 2016 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України, в електронному вигляді була подана митна декларація (МД-2) № 205070000/2016/043857 на товар - «причіп бувший у використанні, марка SCHMITZ GOTHA, модель AFW18, 2008 року виготовлення, шасі НОМЕР_1, повна маса з навантаженням - 18000 кг, вантажопідйомність - 15200 кг».

На підтвердження заявленої митної вартості до вантажно-митної декларації додавались: контракт від 02 листопада 2016 року № 1, рахунок від 02 листопада 2016 року № 16-181, міжнародна автомобільна накладна (CMR) від 02 листопада 2016 року № 002293, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17 березня 2008 року № UX 837095, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 08 листопада 2016 року № 296, рахунок-фактура (інвойс) від 02 листопада 2016 року № 16-181, копія митної декларації країни відправлення від 04 листопада 2016 року № 16DE39Е9, а також інші документи, зазначені в графі 44 вантажно-митної декларації.

У зв'язку з тим, що подані позивачем документи не містили всіх даних, необхідних для визначення митної вартості товару відповідно до обраного ним (першого) методу та містили розбіжності (калькуляція транспортних витрат від 10 листопада 2016 року № 10/11/16 надана відповідно до довідки про транспортні витрати від 10 листопада 2016 року № 10/11/16, проте такої довідки до митного оформлення декларантом не подано; витрати до кордону України становлять 2,50 грн/км, що значно нижче, ніж сума витрат, понесена за аналогічні перевезення; відповідно до контракту від 02 листопада 2016 року № 1 та міжнародної автомобільної накладної (CMR) від 02 листопада 2016 року № 002293 поставка відбулась 02 листопада 2016 року, проте відповідно до копії митної декларації країни відправлення товару замитнення товару здійснювалось 04 листопада 2016 року; інвойс від 02 листопада 2016 року № 16-181 поданий до митного оформлення без перекладу), посадовою особою відповідача було направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження позивачем заявленої митної вартості товару, а саме: перекладу інвойсу; довідки про транспортні витрати від 10 листопада 2016 року № 10/11/16; виписки з бухгалтерської документації країни відправлення; транспортних документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а також відомості, що містять інформацію щодо витрат, пов'язаних з транспортуванням оцінюваного товару.

11 листопада 2016 року позивач листом № 11/11/2016 повідомив орган доходів і зборів, що у поданій до митного оформлення калькуляції транспортних витрат було допущено математичну помилку, яку виправлено; що витрати по перевезенню товару склали незначну вартість у зв'язку з тим, що даний вантаж доставлявся консолідовано з іншим вантажем вагою 16700 кг, а тому основні витрати покладено саме на важчий вантаж згідно з ПП20400000/2016/909797; що бухгалтерські документи країни відправника були подані до митного оформлення товару. Також ним було надано калькуляцію витрат, довідку про транспортні витрати від 10 листопада 2016 року № 10/11/2016, копії чеків та видаткових накладних по оплаті автострад у Німеччині, Польщі та Україні, паливно-мастильних матеріалів.

На наступні листи відповідача декларантом було надано виписку з бухгалтерської документації країни відправлення від 15 листопада 2016 року з належним чином завіреним перекладом та висловлено прохання завершити митне оформлення товару за заявленою митною вартістю.

18 листопада 2016 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2016/000057/2, згідно з яким було визначено митну вартість товару «причіп бувший у використанні, марка SCHMITZ GOTHA, модель AFW18, 2008 року виготовлення» за ціною 3488,04 євро (замість 1300 євро, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які ввозяться, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності. Декларантом було надано повний перелік додаткових документів, що вимагалися митницею, проте виписка з бухгалтерської документації країни відправлення фактично підтверджує операцію продажу причепа марки SCHMITZ GOTHA, моделі AFW18, 2008 року виготовлення, та не несе інформації щодо купівлі іноземною компанією даного транспортного засобу. В експертному висновку від 08 листопада 2016 року № 296 експертом взято ринкові ціни на аналогічні причепи, проте в мережі Інтернет наявна інформація щодо цін на ідентичні причепи. Дані наведені у експертному висновку прийняті до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації і носять консультаційний характер, та не можуть бути використані для підтвердження митної вартості. Крім того, в калькуляції транспортних витрат від 10 листопада 2016 року № 10/11/16 та довідці про транспорті витрати від 10 листопада 2016 року № 10/11/16 відсутня інформація щодо перевезення супутнього (консолідованого) вантажу, а також декларантом не надано доказів щодо правильності розрахунку транспортних витрат. Митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митному органі (МД від 04 липня 2016 року № 205060001/2016/007406, від 24 березня 2016 року № 125130014/2016/483262).

Також відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України від 18 листопада 2016 року № 205070000/2016/00427 та запропоновано позивачу привести рівень митної вартості товару в графах 12, 45 ВМД у відповідність до рішення про коригування митної вартості товарів від 18 листопада 2016 року № 205000011/2016/000057/2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що орган доходів і зборів неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв у зв'язку з цим рішення про коригування митної вартості товару, оскільки подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 документи містили усі необхідні об'єктивні дані, що піддавалися обчисленню, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами статті 58 Митного кодексу України. Крім цього, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною першою статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини четвертої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Зокрема, частиною другою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Орган доходів і зборів зобов'язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як видно з матеріалів справи, підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару був висновок відповідача про те, що подані позивачем документи не містили всіх даних, необхідних для визначення митної вартості товару відповідно до обраного ним методу та містили розбіжності в частині визначених транспортних витрат, моменту поставки та замитнення товару, а також ненадання декларантом до митного оформлення перекладу інвойсу.

Позивачу пропонувалось надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, документи, що містять відомості про перевезення оцінюваного товару, та вартість транспортування, виписку з бухгалтерської документації.

В свою чергу, позивачем було надано органу доходів і зборів запитувані документи та пояснення, які усували сумнів щодо зазначених вище обставин, а відповідно, щодо правильності визначення вартості товару та його транспортування як складових митної вартості. Більше того, відповідачем не витребовувались документи, які підтверджують витрати з транспортування та факт розмитнення товару, який транспортувався консолідовано з оцінюваним товаром, а відтак, невизначення Митним кодексом України видів доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товару, свідчить про те, що позивач підтвердив понесені ним витрати допустимими доказами.

Отже, позивач подав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару усі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, вказували ціну товару та витрати на його транспортування, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору.

Натомість, орган доходів і зборів належним чином не обґрунтував неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, так само як і неможливості застосування певних другорядних методів та не конкретизував підстави їх незастосування.

Крім цього, оскаржене рішення про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, не містить жодних пояснень щодо здійсненого коригування, зокрема, відсутні посилання на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості; не зазначено докладної інформації і джерела, які використовувалися відповідачем при визначенні митної вартості оцінюваного товару із застосуванням резервного методу.

За таких обставин, суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів правомірності та обґрунтованості прийнятого ним рішення про коригування митної вартості товарів від 18 листопада 2016 року № 205000011/2016/000057/2.

Викладене свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 803/1728/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повний текст судового рішення виготовлено 29 травня 2017 року.