Справа № 817/546/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2017 р.Р і в н е 817/546/17
16год. 55хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області
про скасування постанови , -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (далі - відповідач) про скасування постанови ВК № 0170654 від 04.04. 2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.03.2017 року він здійснював внутрішні перевезення вантажу, керуючи належним йому автомобілем. Однак, працівниками Укртрансбезпеки у Харківській області під час перевірки встановлено порушення, а саме надання послуг з перевезення без оформлення протоколу перевірки та адаптації пристрою тахограф, індивідуально контрольної книжки, чим порушено ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Позивач наголосив, що твердження, які містяться в акті перевірки, не відповідають дійсності, жодних порушень зазначеного закону він не допустив. Відповідач не мав права проводити облік робочого часу, так як ФОП ОСОБА_1 здійснював внутрішні перевезення вантажу, а тому у нього відсутній обов'язок обладнувати автомобіль тахографом. Таким чином, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята з порушенням чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною. Більше того, позивач наголосив, що на автодорогах України відсутні об'єктивні можливості для паркування транспортного засобу, який здійснює вантажні перевезення. З цих підстав, ФОП ОСОБА_1 просив суд позов задовольнити повністю та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Відповідач адміністративний позов не визнав. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначила, що працівниками управління Укртрансбезпеки у Харківській області була проведена рейдова перевірка позивача, за наслідками якої був складений акт перевірки АХ №0204119, яким зафіксовано, що водій надавав послуги з перевезення вантажів без оформлення протоколу перевірки та адаптації пристрою тахограф, індивідуально контрольної книжки, чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Саме тому, 04.04.2017 року було прийнято постанову ВК № 0170654, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00 грн. За таких обставин, постанова винесена на підставі та в межах чинного законодавства. З мотивів наведених в поданих запереченнях, представник відповідача просила суд - відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.03. 2017 року працівниками управління Укртрансбезпеки у Харківській області на 471 км. автодороги Київ-Харків-Довжинський о 11 год. 10 хв. була проведена рейдова перевірка ФОП ОСОБА_1, який здійснював перевезення товарно-матеріальних цінностей згідно накладної № 47 від 28.02. 2017 року (а.с.44).

Актом АХ № 0204119 від 01.03. 2017 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі - акт № 0204119 від 01.03. 2017 року), при перевірці транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом, що належить ОСОБА_1, зафіксовано, що водій надавав послуги з перевезення вантажів без протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, індивідуально контрольної книги. Акт № 204119 від 01.03. 2017 року підписаний посадовими особами, що здійснювали перевірку, водій транспортного засобу ОСОБА_1 - відмовився від підпису (а.с.7, 44).

Акт АХ № 0204119 від 01.03. 2017 року та матеріали перевірки були передані до управління Укртрансбезпеки у Рівненській області за місцем знаходження перевізника.

Відповідачем було призначено до розгляду справу про порушення автотранспортного законодавства ФОП ОСОБА_1 на 04.04. 2017 року о 10:30 год. та проінформовано позивача про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до повідомлення про розгляд справи про порушення автотранспортного законодавства, виявленого працівниками управління Укртрансбезпеки у Харківській області 01.03.2017 року, що підтверджується копією фіскального чеку. Відповідно до запису в реєстрі відстеження пересилання поштових відправлень, 30.03.2017 року позивач особисто отримав повідомлення (а.с.8, 40, 41).

За наслідком розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства начальником управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 04.04. 2017 року винесено постанову ВК № 0170654 про застосування до ФОП ОСОБА_1 передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., а саме за надання послуг з перевезення вантажів без оформлених документів, передбачених ст. 48 цього Закону. Відповідно до копії супровідного листа від 05.04. 2017 року № 33/602-17 позивачу було надіслано дану постанову, оскільки він відмовився від її отримання, про що зроблено відповідний запис (а.с. 9, 10, 43).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02. 2015 року № 103 (далі - Положення) закріплюється, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктом 3 п. 4 цього Положення встановлено, що основними завданнями Укртрансбезпеки є, в тому числі, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Згідно пп. 2, 19, 29 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України;

- здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом;

- у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Пунктом 8 Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344 (далі - Закон України від 05.04. 2001 року № 2344).

Відповідно до ч. 12, 14, 17-18 ст. 6 цього Закону, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Згідно з ст. 48 Закону України від 05.04. 2001 року № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З системного аналізу вказаної норми права судом встановлено, що перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів передбачений, як вказаною нормою Закону, так і іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06. 2010 року було затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340).

Пунктом 1.3 Положення № 340 передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до п. 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно п. 6,3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

У відповідності до п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010 № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зобов'язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

З системного аналізу вказаних норм права суд встановив, що крім встановлених ст. 48 Закону України від 05.04. 2001 року № 2344 документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є:

- для транспортного засобу, обладнаного тахографом - протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;

- для транспортного засобу, не обладнаного тахографом - індивідуальна контрольна книжка водія.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567 від 08.11. 2006 року)

Відповідно до п. 12, 13, 14 цього Порядку, рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 від 08.11. 2006 року закріплено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що у ході рейдової перевірки 01.03.2017 працівниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме ФОП ОСОБА_1 транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом, 01.03.2017 надавав послуги з перевезення вантажів на 471 км. автодороги Київ-Харків без оформлення документів передбачених ст. 48 Закону України від 05.04. 2001 року № 2344, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, індивідуально контрольної книги. Вказані обставини не заперечувалися та не спростовувалися позивачем у ході судового засідання.

Пояснення позивача щодо відсутності на автодорогах України належно облаштованого місця для відпочинку, що дало б йому можливість використовувати тахограф або вести індивідуально контрольну книжку, відхиляються судом оскільки не відносяться до предмету доказування.

Твердження позивача про використання тахографа виключно на міжнародних перевезеннях, також відхиляється судом оскільки суперечить вказаним вище нормативно-правовим актам.

Відповідно до пунктів 25-29 Порядку № 1567 від 08.11. 2006 року справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України від 05.04. 2001 року № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 28.03. 2017 року письмово Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області повідомило ОСОБА_1 про те, що справа про порушення розглядатиметься у відповідача 04.04.2017 о 10 год. 30 хв.

Дане повідомлення отримано особисто ОСОБА_1 30.03.2017, про що свідчить запис в реєстрі відстеження пересилання поштових відправлень.

При розгляді справи позивач був присутній особисто.

За наслідком розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства начальником управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 04.04. 2017 року винесено постанову ВК № 0170654 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

Вказана постанова була надіслана позивачу рекомендованим листом із повідомленням № 33/602-17 від 05.04.2017.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач не довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність його дій.

Отже, при зазначених обставинах, вимоги позивача відхиляються судом як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості прийнятої постанови від 04.04. 2017 року ВК №0170654 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн. та безпідставності позовних вимог.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки у суду відсутні докази понесення судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, то судові витрати не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про скасування постанови відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.