Справа № 826/22465/15
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" Кашути Дмитра Євгеновича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" Волощук Ігоря Григоровича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" Волощук Ігоря Григоровича, в якому просила

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича щодо не включення ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «КБ «Експобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку №1728/18887/2014 від 12 вересня 2014 року;

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення ОСОБА_4 до переліку фізичних осіб - вкладників ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк», яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплату коштів;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк» Волощука І.Г. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк» на підставі договору банківського рахунку №17271728/18887/2014 від 12 вересня 2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відновити ОСОБА_4 виплату відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк» на підставі договору банківського рахунку № 1728/18887/2014 від 12 вересня 2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- судові витрати присудити на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" Волощук Ігоря Григоровича в порядку статті 55 КАС України замінено на правонаступника - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" Кашуту Дмитра Євгеновича.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 10 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП Анатоль» та ОСОБА_4 укладено Договір №2 про надання поворотної фінансової допомоги, згідно з умовами якого ТОВ «СП Анатоль» надало ОСОБА_4 поворотну фінансову допомогу (грошові кошти) у розмірі 150 000,00 грн., без ПДВ, а ОСОБА_4 зобов'язалася повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених Договором. Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 10 березня 2015 року.

12 вересня 2014 року між АТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_4 укладено Договір банківського рахунку №1728/18887/2014, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок в валюті UAH НОМЕР_2 та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, а також виконує розпорядження Клієнта на здійснення операцій за рахунком, у тому числі переказ грошових коштів з рахунку за допомогою платіжних інструментів. (п. 1.1. Договору)

Листом від 12 вересня 2014 року позивач повідомила ТОВ «СП «Анатоль» реквізити свого банківського рахунку для зарахування фінансової допомоги, а саме: рахунок НОМЕР_3, Банк: АТ КБ «Експобанк» м. Києва, Отримувач: ОСОБА_4, код отримувача: НОМЕР_1.

З наданої суду виписки по особовому рахунку НОМЕР_2 вбачається, що 12 вересня 2014 року на рахунок позивача від ТОВ «СП «Анатоль» зараховані грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн., призначення платежу: Поворотна фінансова допомога згідно договору від 10 вересня 2014 року; станом на 26 березня 2015 року залишок на рахунку ОСОБА_4 за договором банківського рахунку №1728/18887/2014 від 12 вересня 2014 року складає 98 500,00 грн.

Постановою Правління НБУ від 24 вересня 2014 року № 597 Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Експобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови Правління НБУ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 25 вересня 2014 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «КБ «Експобанк», відповідно до якого у Банку запроваджена тимчасова адміністрація строком на три місяці з 25 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «КБ «Експобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Юрія Миколайовича.

Постановою Правління НБУ від 22 січня 2015 року № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк», відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «КБ «Експобанк».

У відповідності до наданої суду копії рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 року № 15 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Експобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію», Виконавча дирекція Фонду вирішила: розпочати процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 26 січня 2015 року; призначити Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «Експобанк» начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волощука Ігоря Григоровича строком на 1 рік з 26 січня 2015 року по 25 січня 2016 року включно.

На офіційному сайті відповідача-1 29 січня 2015 року опубліковано оголошення про те, що з 30 січня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати коштів вкладникам АТ «КБ «Експобанк»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

12 червня 2015 року ОСОБА_4 повторного звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «Експобанк» Волощука І.Г. з проханням внести її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО та здійснити всі необхідні дії для виплати Фондом на її користь грошових коштів.

Листом №1402/3820 від 06 липня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб останню включено до переліку фізичних осіб - вкладників АТ «КБ «Експобанк», яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплату коштів, тому позивача не було включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Уповноважена особа Фонду не має права відміняти попередні рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, Повідомленням про нікчемність договору в порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 1101/5870 від 25 вересня 2015 року, відповідачем-2 повідомлено ОСОБА_4 про те, що правочин, за яким ТОВ «СП «Анатоль» було переховано грошові кошти в сумі 150 000,00 грн. на поточний рахунок позивача НОМЕР_4 та правочин щодо перерахування грошових коштів є нікчемним з підстав, передбачених п. 2,7,9 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Того ж дня відповідачем-2 на адресу позивача направлено повідомлення за вих. №1101/5876, відповідно до якого останню повідомлено про те, що Договір банківського рахунку №1728/18887/2014 від 12 вересня 2014 року є нікчемним на підставі п. 2,7,9 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач, вважаючи свої права порушеними, а дії відповідачів необгрунтованими, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

В той же час, ч.2 статті 26 Закону та п.8 р.І Положення №14 визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, шо підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийнятій рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 статті 26 цього Закону.

Як вбачається зі змісту листа Уповноваженої особи, підставою для не включення позивача до переліку вкладників є проведення перевірки за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників, зокрема щодо фактів безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в тому самому банку.

Так, Уповноваженою особою Фонду було встановлено, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок «дроблення» рахунку ТОВ «СП Анатоль» та аналогічні операції від цієї юридичної особи здійснено і щодо інших фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Разом з тим, наведені відповідачем обставини не можуть бути підставами для позбавлення позивача права на отримання гарантованої суми відшкодування.

Згідно п.4 та п.6 ч.2 статті 37 Закону уповноважена особа Фонду має право, зокрема: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч.2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів: звергатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Згідно статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку иравочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Згідно статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Згідно Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ № 516 від 03 березня 2003 року, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунка; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката або договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Прийнявши рішення про визнання договору нікчемним, відповідач виходив з того, що загалом 12 вересня 2014 року з рахунку ТОВ «СП Анатоль» перераховано 899 000,00 грн. на рахунки шести фізичних осіб, відкритих у ПАТ «КБ «Експобанк».

Проте, на думку колегії суддів, дана обставина не свідчить про нікчемність укладеного договору банківського вкладу, оскільки відповідачем-2 не надано належних та допустимих доказів та не доведено, що умови укладеного договору банківського вкладу передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання переваг позивачу чи кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, крім того, позивач є вкладником, а не кредитором ПАТ "Комерційний Банк «Експобанк», а тому є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Крім того, ч. 1,2 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частиною 3 статті 228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу або обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, та яким було б встановлено вину службових осіб ПАТ «КБ «Експобанк» щодо незаконного зарахування грошових коштів на рахунок позивача сторонами під час розгляду справи надано не було.

Як вже зазначалося, 12 вересня 2014 року на банківський рахунок ОСОБА_4 від ТОВ «СП Анатоль» зараховані грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн. з призначенням платежу: поворотна фінансова допомога, згідно Договору від 10 вересня 2014 року, без ПДВ. Станом на 23 березня 2015 року залишок на рахунку позивача складає 98 500,00 грн.

Суд звертає увагу, що переказ грошових коштів здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 25.09.2014 року.

Вказане свідчить про безпідставність доводів відповідача щодо створення укладеним правочином штучного зобов'язання Фонду в майбутньому відшкодувати кошти за його рахунок, так як ліквідація банку станом на 12 вересня 2014 року очевидною не була.

Щодо наявності у позивача права на повернення вкладу колегія суддів зазначає наступне.

Вкладом у розумінні статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-III є кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

При вирішенні даної справи колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому ЄСПЛ зокрема зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

У розумінні статті 177 ЦК України грошові кошти позивача є об'єктом його майнових прав, відтак, ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, практики ЄСПЛ та статті 41 Конституції України є непорушними до тих пір, доки, на думку колегії суддів, не буде досягнуто справедливого балансу між порушенням таких прав та суспільним інтересом.

В той же час, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено існування вказаного балансу та відсутність майнових прав позивача на кошти, що є предметом даного спору.

Колегія суддів позбавлена можливості в межах спору надавати оцінку діям працівників банку, однак, визначальним при вирішенні справи є недоведеність відповідачем у порядку ч. 2 статті 71 КАС України факту неналежності внесених коштів позивачу та надання при укладенні договору переваг кредиторам банку.

Щодо розповсюдження на договір банківського вкладу п. 7 ч. 3 статті 38 Закону № 4452 колегія суддів акцентує увагу на наступному.

Приписами п. 7 ч. 3 статті 38 Закону № 4452 визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При дослідженні тексту договору колегією суддів не встановлено у ньому жодної умови, яка б передбачала здійснення платежа з метою надання переваги кредитору, в тому числі, відмінному від позивача.

Колегією суддів констатовано, що на стадії укладення договору, що є відмінною від стадії зарахування коштів та не є їй тотожною, надання жодних переваг не вбачається.

Крім того, як вбачається зі справи, на банківський рахунок ОСОБА_4 від ТОВ «СП Анатоль» зараховані грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн. з призначенням платежу: поворотна фінансова допомога, згідно Договору від 10 вересня 2014 року, без ПДВ.

Вказане свідчить, що кошти були внесені позивачем не внаслідок «дроблення» вкладу іншого клієнта, а на виконання договору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, заявлених до уповноваженої особи Фонду.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Повного переліку вкладників, наданого уповноваженою особою Фонду, суд зазначає наступне.

Пунктом 6 р. III Положення № 14 передбачено, шо протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 р. III Положення № 14 є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи, що інформація про позивача до переліку вкладників внесена не була, а Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткова інформація про позивача не надавалася, позовна вимога про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "УФС" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасною та такою шо не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Крім того, в апеляційній скарзі взагалі не зазначено, які норми права було порушено, обставини справи не встановлено, а докази не досліджено судом першої інстанції.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" Кашути Дмитра Євгеновича - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.