Справа № 591/6134/16-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6134/16-а
Провадження № 2-а/591/356/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бересток Б.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання перевести садовий будинок у жилий, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року визначено, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Провадження у справі відкрито 14.04.2017 року.

У позові позивач ОСОБА_1 просить визнати рішення відповідача про відмову у переведенні дачного (садового) будинку у житловий будинок протиправним та скасувати його.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності від 03 листопада 2015 року йому належить на праві власності дачний (садовий) будинок АДРЕСА_1 Позивач вказує, що ним було виконано вимоги ст. ст. 26, 30, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і даний будиночок прийнятий в експлуатацію. Садовий будинок знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у власності позивача і на території садівничого товариства «Трудовий відпочинок», її цільове призначення - для ведення садівництва.

Вказує, що його право на переведення садового будинку у житловий передбачено ст.8-1 ЖК України та Порядком, затвердженим ПКМУ №321 від 29 квітня 2015 року, який має вичерпний перелік підстав для відмови.

При зверненні ОСОБА_1 із заявою 12 серпня 2016 року до виконавчого комітету Сумської міської ради йому було відмовлено в задоволенні заяви. Таку відмову позивач вважає безпідставною і такою, що не відповідає вимогам закону і тому підлягає скасуванню. Просить зобов'язати відповідача перевести належний позивачу будинок з садового в житловий.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні в повному обсязі. Надав письмові заперечення про те, що рішенням ВК СМР №544 від 18 жовтня 2016 року позивачу було відмовлено у переведенні садового будинку, що є його власністю, у житловий, у зв'язку з протиріччями земельному законодавству і невідповідністю містобудівному законодавству.

Відповідач акцентує увагу суду на тому, що пунктом 4 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у житлові будинки, затверджений ПКМУ №321 від 29 квітня 2015 року визначено підстави для відмови, однак вони не є виключними. Тому при прийнятті відповідних рішень це не позбавляє виконком права застосовувати норми актів вищої юридичної сили, зокрема Земельного Кодексу України. Крім того, у відповідності з вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» затверджено План зонування території міста Суми. Відповідач вказує, що садовий будинок позивача розташований в рекреаційній зоні обмеженого користування, а законом не передбачено використання цього виду зон для розміщення житлових будинків.

Крім того, посилаючись на Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, зазначає, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується. Положенням ч. 2 ст. 162 КАС України визначено, що адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке конкретне рішення.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником садового будинку АДРЕСА_1

Вказаний садовий будинок розташований на земельній ділянці, що знаходиться у власності ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,414 га від 24 червня 2008 року, Державного акту на право приватної власності на землю. Цільове призначення використання земельної ділянки - для ведення садівництва (а.с.95, 104-105).

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області 18 вересня 2015 року зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: садового будинку № АДРЕСА_1» (а.с.107-108).

ОСОБА_1 отримав звіт про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку та висновок про відповідність об'єкта державним будівельним нормам (а.с. 97-98).

Також позивач замовив та виготовив технічну документацію на будинок (а.с.99-102).

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.10.2016 року № 544 ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні садового будинку в жилий в зв'язку з протиріччям земельному законодавству і невідповідністю містобудівного законодавству (а.с. 94).

Статтею 8-1 Житлового Кодексу України визначено, що громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування.

Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у житлові будинки, затверджений ПКМУ № 321 від 29 квітня 2015 року. Пункт 4 Порядку передбачає, що за результатами розгляду заяву та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у житловий будинок або про відмову в такому переведенні.

Прийняття рішення про відмову в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок допускається за наявності хоча б однієї з таких підстав:

неподання документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку (копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку, письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий, звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам за формою згідно з додатком 2);

виявлення в поданих документах недостовірних відомостей;

встановлення невідповідності дачного чи садового будинку вимогам державних будівельних норм, що зазначені у розділі I (обов'язковий) результатів технічного огляду звіту про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 подав усі документи, які було необхідно подати відповідно до п. 3 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у житлові будинки, затверджений ПКМУ № 321 від 29 квітня 2015 року, а саме:

документи, що підтверджують право власності позивача на садовий будинок та на земельну ділянку (а.с.95-96, 104-106),

звіт про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку від 10 серпня 2016 року, з висновком про відповідність об'єкта державним будівельним нормам за відповідною формою(а.с.97-98),

копію технічного паспорту з характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, схематичним планом земельної ділянки,планом садового будинку, експлікацією приміщень до плану садибного житлового будинку (а.с.99-102).

Таким чином, звернувшись 12 серпня 2016 року з заявою до Виконкому Сумської міської ради про переведення дачного (садового) будинку у жилий будинок ОСОБА_1 дотримав вимоги передбачені п. 3 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у житлові будинки, затвердженого ПКМУ № 321 від 29 квітня 2015 року.

Суд виходить з того, що всі зазначені у вищеперерахованих документах відомості є достовірними, і садовий будинок відповідає державним будівельним нормам, оскільки відсутні будь-які докази протилежного.

З наданих стороною відповідача документів вбачається, що у відповідності до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно п. 9 ст. 1 Закону України визначено поняття план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Так, рішенням Сумської міської ради №2180-МР від 06 березня 2013 року (а.с.67) спірний садовий будинок розташований у реакційній зоні обмеженого користування (Р-4), що підтверджується відповідним викопіюванням з містобудівної документації (а.с.75).

Стаття 52 ЗК України регламентує, що землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Крім того, ч. 3 вказаної статті визначено, що на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Однак стороною відповідача не надано доказів того, що садовий будинок, що належить на праві власності ОСОБА_1, отримавши статус житлового, може перешкоджати використанню земель, розташованих в рекреаційній зоні не за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Тобто судом встановлено, що відповідач, ухвалюючи рішення про відмову позивачу в переведенні належному йому на праві власності садового будинку у житловий, керуючись при вирішенні даного питання, застосував загальні норми земельного законодавства, не зазначив, які конкретно норми порушення допущені позивачем, і не вмотивував свою відмову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 18 жовтня 2016 року № 544 «Про переведення садового будинку у житловий будинок» діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Житловим Кодексом України, Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у житлові будинки, затверджений Постановою КМ України № 321 від 29 квітня 2015 року, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового акта загальної дії так і правового акта індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

З огляду на викладене, суд вважає, що вищевказане рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 544 від 18 жовтня 2016 року є правовим актом індивідуальної дії, а тому, повинно бути визнано незаконним та скасоване.

Щодо вимоги про зобов'язання виконавчого комітету Сумської міської ради перевести належний позивачу будинок на праві власності із садового будинку в житловий будинок, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання виконавчого комітету Сумської міської ради на найближчому засіданні виконавчого комітету СМР розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до заяви документи про переведення садового будинку у жилий будинок та прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 відповідно до п. 4 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою КМУ від 29.04.2015 року № 321.

Згідно зі ст. 94 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача виконкому Сумської міської ради підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Однак, згідно Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради №1128-МР від 28 вересня 2016 року №1128-МР, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради несе зобов'язання по сплаті коштів, стягнутих за судовим рішенням з Сумської міської ради (її органів), в тому числі судового збору.

Враховуючи, що на Департамент забезпечення ресурсних платежів рішенням Сумської міської ради від 28 вересня 2016 року покладено зобов'язання по сплаті коштів, стягнутих за судовими рішеннями з Сумської міської ради (її органів) по оплаті судового збору, наявні підстави для стягнення понесених позивачем витрат по сплаті судового збору саме з Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

Керуючись ст.ст.11,71,160-163 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання перевести садовий будинок у жилий - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 544 від 18 жовтня 2016 року про відмову у переведенні садового будинку, який є власністю ОСОБА_1, у жилий будинок.

Зобов'язати Виконавчий комітет Сумської міської ради на найближчому засіданні виконавчого комітету СМР розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до заяви документи про переведення садового будинку у жилий будинок та прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 відповідно до п. 4 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою КМУ від 29.04.2015 року № 321.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 грн.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду у повному обсязі складена в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В.Кривцова