Справа № 362/5840/16-а
Суддя: Грибанова Ю. Л.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/5840/16-а
Провадження № 2-а/362/22/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"03" березня 2017 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Грибанової Ю.Л.,

при секретарі Савицькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області 23.11.2016 року надійшов вказаний адміністративний позов, зданий позивачем до відділення поштового зв»язку 17.11.2016 року, згідно якого позивач просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 6 батальйону № 2 УПП в м. Києві ДПП Національної поліції Ковальчука Олександра Леонідовича при винесенні постанови про накладення на неї адміністративного стягнення, скасувати постанову серії АР № 282725 у справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2016 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, закрити провадження у справі та звільнити її від адміністративної відповідальності в зв»язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.3 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії АР № 282725 від 07.11.2016 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень запорушення п.17.1 ПРД України - запинка транспортного засобу у смузі для руху маршрутних транспортних засобів

З вказаною постановою, як і з діями відповідача вона не згодна, оскільки вважає їх незаконними та неправомірними з огляду на те, що останнім не було взято до уваги усні пояснення позивача, не було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а отже допущено порушення порядку оформлення та розгляду справи про адміністративне правопорушення; постанова не відповідає положенням чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити, доповнивши їх тим, що відповідачем не прийняті до уваги усні пояснення позивача з приводу невизнання ним своєї вини, не роз»яснені права , не надано позивачу можливості скористатися допомогою захисника.

Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив ( а.с.11).

Суд на підставі ч. 4 ст.128 КАС України вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності на підставі поданих доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 282725 від 07.11.2016 року, винесеною інспектором патрульної поліції роти № 6 батальйону № 2 УПП в м. Києві ДПП Національної поліції лейтенантом поліції Ковальчуком Олександром Леонідовичем, до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що вона 07.11.2016 року в 16-00 год. , керуючи вул. Васильківській в м.Київ транспортним засобом Мерседес, номерний знак НОМЕР_1, здійснила зупинку у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.11, чим порушила п. 17.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.3 КУпАП.

Згідно ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.ст.2,17 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

У відповідності зі ст. 122 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно дост.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач жодних письмових доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача на час розгляду справи до суду не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону, щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом , як доказ вини, оскільки заперечується позивачем, інші докази, які б свідчили про вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, з постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., однак відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу у твердій грошовій сумі не передбачена.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню частково, без вимоги про звільнення її від адміністративної відповідальності, яка позивачем не доведена.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 122, ст.ст. 251, 256, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 17, 69, 71, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 6 батальйону № 2 УПП в м. Києві ДПП Національної поліції лейтенанта поліції Ковальчука Олександра Леонідовича при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 282725 від 07.11.2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Л.Грибанова