Справа № 183/7215/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
01 червня 2017 рокусправа № 183/7215/16(2-а/183/56/17)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Лукманової О.М.
суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.
при секретарі: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Новомосковського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року по справі № 183/7215/16 (2-а/183/56/17) за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, зобов`язання призначити пенсію за віком,-
в с т а н о в и л а:
У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Новомосковського об`єднаного УПФУ Дніпропетровської області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визнати дні виїзду в зону відчуження з 08.04.1987 року по 25.05.1987 року; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком із зниженням віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12.12.2016 року, тобто з дня настання права на призначення пенсії та провести її нарахування та виплату за минулий період в повному обсязі.
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2017 року позовні вимоги задоволено, визнано неправомірними дії Новомосковського об`єднаного УПФУ Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язано Новомосковське об`єднане УПФУ Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13 грудня 2016 року.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції Новомосковське об`єднане УПФУ Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що для встановлення факту перебування у зоні відчуження або роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у позивача повинна бути наявна довідка форми № 122, яка видається на підставі первинних документів підприємствам. у трудових відносинах з яким перебував позивач. Апелянт вказував на те, що позивачем не було дотримано порядок подання документів для призначення пенсії за віком, не було надано всіх документів необхідних для зменшення пенсійного віку, не підтверджено дійсність перебування на роботі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Апелянт зазначав, що листом архівної установи не підтверджено відомостей щодо перебування позивача у відрядженні у Чорнобильській АЕС у квітні 1987 року.
Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутності осіб, що беруть участь у розгляді справи.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням, має право на зменшення пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд першої інстанції вказував, що первинними документами наданими позивачем відносно терміну його роботи та факту відрядження до зони відчуження, підтверджується його перебування на роботі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказував, що законодавчо передбачені пільги для осіб які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, такі особи мають право на отримання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 с, виданим 20.03.2012 року та дійсним безстроково.
Відповідно до копії військового квитка ОСОБА_1 останній з 08.04.1987 року по 25.05.1987 року приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського об`єднаного УПФУ Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Встановлено, що рішенням від 20.12.2016 року за № 12 Новомосковського об`єднаного УПФУ Дніпропетровської області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, вказавши, що не було надано всіх необхідних документів, необхідних для встановлення факту перебування особи на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ст. 9. ст. 10, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих. Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно ч. 1 ст. 14 вищевказаного Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, зменшення віку передбачене на 8 років.
Згідно абз. 6 пп. 5 п. 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Колегія суддів зазначає, що спеціальною нормою, яка застосовується при призначенні пенсії особам, які підпадають під дію ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено, що особи, які мають права на зменшення пенсійного віку при призначенні пенсії подають до органів Пенсійного фонду України разом з своєю заявою первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і не обов`язково можуть бути надані довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Особою надаються документи які у неї наявні і з яких можливо встановити період перебування у відрядженні та населений пункт віднесений до ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
ОСОБА_1 були надані до УПФУ наявні у нього документи, зокрема архівна довідка Галузевого архіву Міністерства оборони України, інші документи, які дають змогу ідентифікувати його перебування та працю у зоні відчуження (сел. Лелів, могильник) більше 14 днів з 08.04.1987 року по 25.05.1987 року. З наданих документів вбачається, що ОСОБА_2 перебував у зоні відчуження Чорнобильської АЕС та брав участь у ліквідації наслідків аварії, протягом терміну, достатнього для зменшення його пенсійного віку на 8 років.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Новомосковське об`єднане УПФУ Дніпропетровської області безпідставно відмовило позивачу у зменшенні його пенсійного віку, зважаючи на встановлені обставини по справі.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Новомосковського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року по справі № 183/7215/16 (2-а/183/56/17) залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211 212 КАС України.
Головуючий: О.М. Лукманова
Суддя: Л.А. Божко
Суддя: О.О. Круговий