Справа № 642/1788/17
Суддя: Скляренко С. О.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №642/1788/17
Провадження №2а/642/224/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(скорочене провадження)
29 травня 2017 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Скляренка С.О., розглянувши у скороченому провадженні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить: визнати протиправним п. 6 протоколу №19 від 24.02.2017 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України; визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті мені одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…», затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р.; зобов`язати ОСОБА_2 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014; зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи подані ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання про призначення мені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…», затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 5 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 30 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, в період проходження військової служби отримав травму, контузію пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні (ДРА), де велись бойові дії, в наслідок чого в подальшому отримав інвалідність. 14 червня 2012 р. Центральною військово-лікарською комісією по встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв встановлено, що його травма, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Інвалідність мені була встановлена з причини травми, контузії та захворюванням пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. При повторному огляді встановлена II група інваліда війни з 24.06.2014 по 01.07.2016. Таким чином право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав 24.06.2014. У 2015 році відповідно до Порядку №975 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 (в подальшому Наказ №530), ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою та всіма належними документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги. Харківським обласним військовим комісаріатом були направлені документи на адресу Департаменту Фінансів Міністерства оборони України для вирішення питання, щодо призначення одноразової грошової допомоги. Листом від Департаменту фінансів Міністерства оборони України позивача було повідомлено, що дія ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та ПКМУ 975 від 25.12.2013 на нього не розповсюджується і підстав для розгляду поданих документів не вбачається, документи повертаються, як такі, що не відповідають постанові. Постановою Харківського апеляційного адміністративного Суду по справі №820/2522/16, яка набрала законної сили, було визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття після надходження документів в місячний строк рішення щодо призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та прийняти відповідне рішення; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно надіслати висновок з документами про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на адресу Департамента фінансів Міністерства оборони України. Далі ІНФОРМАЦІЯ_4 були направлені документи в Порядку №975, затвердженому постановою КМУ від 25.12.2013 №975 на адресу Міністерства оборони України. Листом ХОВК від 03.04.2017 позивач було повідомлено про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або в наслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 24.02.2017 протокол №19 п. 6, відповідно до якого комісія дійшла висновку про відмову в призначені одноразової грошової допомоги. Позивач вважає, що рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або в наслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 24.02.2017 протокол №19 п. 6, є протиправним, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Від представника відповідача ХОВК у встановлений строк надійшли письмові заперечення, в яких він зазначає, що не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , просить закрити провадження у справі, оскільки за аналогічним зверненням позивача на виконання постанови Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2016 по справі №635/160/16-а комісаріатом 09.02.2017 за вих. №24/ОГД вже направлявся висновок з документами на розгляд комісії МО України щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , тому відповідно до ст. 157 КАСУ справа підлягає закриттю.

Від представника відповідача Міністерства оборони України у встановлений строк також надійшли письмові заперечення, в яких він зокрема зазначає, що позивачем не було враховано та застосовано пункти 2-3 Порядку №975, ч.І ст.58 Конституції України, через що позивач прийшов до хибних висновків, керувався тими нормами матеріального права, які не підлягають застосуванню в спірних правовідносинах та не застосував тих норм, які підлягають застосуванню. Крім того, позивачем не було надано жодного документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Суд, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, заперечення представників відповідачів, проаналізувавши чинне законодавство, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст.. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було скасовано постанову Харківського районного суду м. Харкова від 30.11.2016, постановлено нову, якою: позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття після надходження документів в місячний строк рішення щодо призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та прийняти відповідне рішення; зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат повторно надіслати висновок з документами про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на адресу Департамента фінансів Міністерства оборони України; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 22.10.1988 по 06.02.1989 проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР, в тому числі у складі діючої армії в Республіці Афганістан з 22.10.1988 по 06.02.1989. Під час проходження строкової військової служби у Демократичній Республіці Афганістан ОСОБА_1 15.12.1988 отримав травму, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок чого йому з 25.06.2012 по 01.07.2014 була встановлена 2 група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де проходили бойові дії, та така ж група інвалідності йому встановлена повторно з 24.06.2014 до 01.07.2016.

Відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №975, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності одноразова грошова допомога призначається та виплачується у розмірі кратному прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату становлення інвалідності.

Приписами ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком №975, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

При цьому вказана постанова не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування Порядку до осіб, які отримали первину інвалідність до 01.01.2014.

Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Матеріалами справи підтверджено, що поранення, контузія та захворювання позивача пов`язані із виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно з пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, яка набрала чинності 24 січня 2014 року, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку №975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до пункту 8 Порядку №975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З огляду на вказане, дія вищенаведеного Порядку поширюється на позивача, оскільки судами встановлено, що ІІ групу інвалідності він отримав 14.06.2012, а постанова Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року, якою затверджено Порядок, набрала чинності з 24 січня 2014 року, одноразову грошову допомогу він не отримував.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (справа №21-563-а-14 від 10 березня 2015 року) у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги. Відповідно до ст. 244- 2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, позивач як військовослужбовець, який отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту прав позивача, є зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути документи щодо призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст.. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги".

Оскільки рішення щодо призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги можливо прийняти на підставі наданих позивачем документів, які розпорядником бюджетних коштів Міністерства оборони України повернуті ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату повторно надіслати висновок з документами про призначення позивачу одноразової грошової допомоги на адресу Міністерства оборони України.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, порушив питання, що стосується здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи ст.ст. 2,3,14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень, ст.181 КАС України щодо процесуальної можливості сторони виконавчого провадження оскаржити дії державного виконавця у процесі виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Клопотання відповідача Міністерства оборони України на необхідність зупинення провадження по даній справі до розгляду касаційної скарги, поданої Міністерством оборони України на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, суд вважає таким, що задоволенню не підлягає, оскільки згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 (№К/800/5144/17) в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 було відмовлено.

Щодо заявленої позивачем вимоги про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи ст.ст. 2,3,14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень, ст.181 КАС України щодо процесуальної можливості сторони виконавчого провадження оскаржити дії державного виконавця у процесі виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. ст. 2,4, 6-11,71, 86, 94, 158 163, 167, 183-2, 186, 254 КАС України, ст. ст. 1-3, 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги", суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним п. 6 протоколу №19 від 24.02.2017 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України, яким відмовлено ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».
Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013 р.

Зобов`язати ОСОБА_2 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи подані Харківським військовим комісаріатом та вирішити питання про призначення мені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги » затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013 р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.О.Скляренко