Справа № 805/11020/13-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 травня 2017 р. Справа №805/11020/13-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області про визнання неправомірними дій, рішень та стягнення моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі № 805/11020/13 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області про скасування рішення № 01-50/64 від 13 березня 2013 року.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду адміністративної справи № 805/11020/13-а позивачем понесені судові витрати на проїзд до суду з м. Костянтинівки, добові витрати, витрати на правову допомогу та витрати пов'язані з ксерокопією матеріалів у загальному розмірі 2 364,48 гривень. Посилаючись на норми Кодексу адміністративного судочинства України просила задовольнити заяву.

До судового засідання з'явився представник позивача, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

У липні 2013 року позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області про скасування рішень № 01-50/45, № 01-50/46, № 01-50/301 від 11 березня 2013 року, № 01-50/63, № 01-50/64 від 13 березня 2013 року та № 01-50/335 від 18 березня 2013 року.

Ухвалою суду від 05 липня 2013 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 24 липня 2013 року роз'єднані у самостійні провадження заявлені у справі вимоги та виділені в самостійне провадження позовні вимоги про скасування рішень № 01-50/46 від 11 березня 2013 року, № 01-50/63 від 13 березня 2013 року, № 01-50/64 від 13 березня 2013 року, № 01-50/301 від 11 березня 2013 року, № 01-50/335 від 18 березня 2013 року.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями, справі в частині позовних вимог про скасування рішення № 01 - 50/64 від 13 березня 2013 року присвоєно номер №805/11020/13-а.

29 липня 2013 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області про скасування рішення № 01-50/64 від 13 березня 2013 року.

Постановою від 12 вересня 2013 року позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області про скасування рішення № 01-50/64 від 13.03.2013 року задоволено.

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області № 01-50/64 від 13 березня 2013 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 фінансових санкцій у сумі 340 гривень.

За наслідками апеляційного оскарження, відповідно до ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року, постанова суду першої інстанції залишена без змін. Таким чином, постанова Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року набрала законної сили 12 грудня 2013 року.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі. При цьому виходить з такого.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Статтею 91 КАС України визначено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

При цьому частиною другою зазначеної статті визначено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами статті 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Винятком з цього правила є ті обставини, коли судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до приписів статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд зазначає, що оскільки тривалість пропущеного строку звернення є значною, та сама по собі необізнаність позивача і його представника з положеннями процесуального законодавства не є підставою вважати причини пропуску строку звернення до суду із даною заявою, поважними.

Відповідно до приписів статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, строк, встановлений для виконання судового рішення у цій справі складає один рік з моменту набрання рішенням законної сили, який сплив у грудні 2014 року. Судом також встановлено, що строк не переривався.

Ані позивач, ані її представник не заявляла клопотання про визнання поважними причин пропуску строку для звернення із цією заявою до суду. Разом з тим, під час судового засідання на питання головуючого, представник пояснила, що зволікання із зверненням до суду із цією заявою пов'язано із зверненням до судів різних інстанцій.

З урахуванням вказаного, у задоволені заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити

Керуючись ст. ст. 90, 91, 94, 98, 160, 168, 165 КАС України,

у х в а л и в:

У задоволені заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Аляб'єв І.Г.