Справа № 462/510/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 серпня 2016 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 р. у справі №462/510/16-а за позовом ОСОБА_1 до Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова, треті особи: Медико-соціальна експертна комісія Залізничного району м. Львова, Личаківська колонія № 30, головний лікар Львівського СІЗО № 19, про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання виплатити заборговану суму соціальної допомоги, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати бездіяльність Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова неправомірною, зобов'язати Відділ соціального захисту Залізничного району м. Львова здійснити нарахування невиплаченої допомоги по інвалідності та стягнути з відповідача суму судового збору.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 серпня 2016 р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 р., позов задоволено частково. Визнано причину пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду поважною та поновлено строк. Зобов'язано Відділ соціального захисту Залізничного району м. Львов здійснити нарахування невиплаченої соціальної допомоги по інвалідності 30.01.2012 р. по 26.01.2014 р. та провести відповідні виплати ОСОБА_1 Стягнуто з відповідача на користь позивача частково суму сплаченого судового збору в розмірі 225,60 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що з відповіді Залізничного відділу соціального захисту від 12.11.2015 р. вбачається, що з 01.05.2011-14.09.2015 рр. до них не надходило актів з огляду МСЕК, які б підтверджували факт інвалідності ОСОБА_1 та слугували підставою для продовження виплат допомоги. 20.11.2015 р. ОСОБА_2 звернулася до Голови Медико-соціальної експертної комісії Залізничного району , де їй повідомили, що огляд ОСОБА_1 проводився у Львівському СІЗО, де перебував на той час останній, та йому продовжено 3-тю групу інвалідності, про що додана копія довідки МСЕК. Представник позивача ОСОБА_2 повторно звернулась до Залізничного відділу районного соцзахисту та департаменту соціального захисту населення ЛОДА, про що отримала відповідь, що на час ув'язнення соціальна допомога не нараховується та виписки з акту огляду МСЕК не поступали.

За таких обставин, суди дійшли висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова здійснити нарахування невиплаченої соціальної допомоги по інвалідності з 30.01.2012 р. по 26.01.2014 року та проведення відповідних виплат ОСОБА_1 є підставними та підлягають задоволенню.

Що стосується поновлення пропущеного строку позовної давності, то суди виходили з того, що такий пропущений з поважних причин, що підтверджується адвокатським запитами до Голови Медико-соціальної експертної комісії Залізничного району ОСОБА_3 та Залізничного відділу районного соцзахисту та Департаменту соціального захисту населення ЛОДА, фактом перебування позивача в умовах ЛВК № 30, можливістю ним знати про причину та сам факт невиплати соціальної допомоги, а тому керуючись ч. 1 ст. 102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поряд з цим, суди дійшли висновку про необгрунтованість позовних вимог в частині визнання бездіяльності Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова неправомірною щодо невиплати соціальної допомоги по інвалідності з 30.01.2012 року по 26.01.2014 року, оскільки ненадходження довідки МСЕК до відповідача відбулось з вини посадових осіб Личаківської колонія № 30 та Львівського СІЗО № 19.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 серпня 2016 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька