Справа № 805/177/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року справа № 805/177/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

cуддів Компанієць І.Д., Сухарька М.Г.,

секретар Терзі Д.А.

за участі позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі № 805/177/17-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2017 року (далі - позивач, ОСОБА_2І.) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру) з вимогами про зобов*язання Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області вчинити дії, зокрема надати наказ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається ОСОБА_2 безоплатно у власність кадастровий номер № :05:000:0174, площею 1,55227 га, пасовищ із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за межами населених пунктів».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року вказаний адміністративний позов задоволено та зобов*язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області вчинити дії, зокрема надати наказ: «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається ОСОБА_2 безоплатно у власність кадастровий номер :05:000:174 площею 1,5527 га, пасовищ із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за межами населених пунктів».

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу (далі - апелянт), в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені норми матеріального і процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом не була врахована винна поведінка позивача, оскільки позивач хоче отримати земельну ділянку всупереч ст.. 116 Земельного кодексу України. Крім того, на думку апелянта суд не вправі зобов*язувати вчинити дії щодо прийняття наказів Головним управлінням; у позивача відсутні будь-які права на цю ділянку, а надання дозволу на розроблення документації із землеустрою не надає права власності; позивач вже скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки; земельна ділянка, у разі існування у позивача земельної ділянки під особисте підсобне господарство, може бути збільшена лише у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Позивач під час апеляційного розгляду просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача до суду не прибув.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення та заперечення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а також встановлено судом першої та апеляційної інстанції, 16 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулась до начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,000 (га) ріллі/ багаторічних насаджень /сіножатей/ пасовищ/ перелогів/ інших земельних угідь (згідно зі статтею 22 Земельного кодексу України) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Новоартемівської сільської/селищної/міської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства. (а. с. 16).

Наказом Начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області 28 січня 2016 року № 17-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0000 га пасовищ із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за межами населених пунктів. Зобов*язано ОСОБА_2 забезпечити розробку та погодження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки та подати погоджений проект землеустрою до Голови Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. (а.с. 17).

30 серпня 2016 року відповідач листом № Б-3738/0-2318/6-16 відмовив позивачу у прийнятті рішення про передачу земельної ділянки у власність з посиланням на те, що відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а згідно інформаційної довідки Управління Держгеокадастру у Костянтинівському районі Донецької області від 06.07.2016 № 194/01-29, за позивачем обліковується земельна ділянка площею 0,4473 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН від 10.06.1996 року. (а.с. 51).

21.10.2016 року позивач звернулась із листом до Начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, у якому просила повторно розглянути клопотання щодо затвердження розробленого та погодженого за встановленим порядком проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) державної власності на території Новоартемівської сільської ради Костнятинівського району Донецької області за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0174 площею 1,5527 га пасовищ з цільовим використанням для ведення особистого селянського господарства на території Костянтинівського району Новоартемівської сільської ради за межами населених пунктів з метою використання даної земельної ділянки для сільськогосподарських потреб.(а.с. 52).

15 листопада 2016 року, листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № Б-4763/0-3038/6-16 позивача повідомлено, що порушене у вищевказаному клопотанні питання вже розглядалося Головним управлінням у серпні 2016 року, за результатами якого була надана відповідь відповідно до вимог чинного законодавства, отже проект землеустрою повертається.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України, чинними на час спірних правовідносин.

Відповідно до пункту "в" частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом частини четвертої цієї статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

У частині шостій статті 5 Закону України "Про особисте селянське господарство" визначено, що громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до частини першої статті 56 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач має у власності земельну ділянку площею 0,6973 га в межах згідно з планом, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,4473 га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії ДН від 10.06.1996, виданого на підставі рішення Новоартемівської сільської ради від 15.12.1995 року, зареєстрована в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 28.(а.с.55).

За інформацією Управління Держгеокадастру у Костянтинівському районі Донецької області за позивачем обліковується земельна ділянка 0,4473 га.

Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 року дійшов висновку про те, що з огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства, досліджуючи співвідношення понять "особисте підсобне господарство" та "особисте селянське господарство" можна зробити висновок, що право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства мають ті громадяни, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не більше 0,6 га відповідно до приписів Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року.

У такому випадку безоплатна передача земельної ділянки буде здійснюватися за загальним порядком, визначеним статтею 118 ЗК України.

Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 118 ЗК. Рішення, дію або бездіяльність цих органів щодо надання земельних ділянок може бути оскаржено до суду.

Як передбачено статтею 244-2 ч. 1, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Матеріалами справи підтверджено, що площа земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, яка перебуває у власності позивача не перевищує норму безоплатної передачі земельних ділянок громадянам 2,0 га, тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст.. 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають ряд необхідних елементів, серед яких останнім у виключному переліку, встановленому частиною 3 вказаної статті, є матеріали погодження проекту землеустрою.

Частинами 7-8 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного Кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом частин 4, 5, 6 статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Таким чином, розглядаючи питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідний суб'єкт владних повноважень може прийняти одне з двох рішень: або погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі відповідності його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, або відмовити у погодженні, проте, лише у разі невідповідності проекту наведеним вимогам.

Як зазначалося вище, відповідач листом від 30.08.2016 року за № Б-3738/0-2318/6-16 відмовив позивачу у прийнятті рішення про передачу земельної ділянки у власність з посиланням на ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, що не відповідає нормам ст.. 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що позивач вже скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки, отримавши у власність 0,4473 га для ведення особистого підсобного господарства.

Посилання відповідача на ч. 2 ст. 121 Земельного кодексу України стосовно того, що земельна ділянка, у разі існування у позивача земельної ділянки під особисте підсобне господарство, може бути збільшено лише у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) є безпідставним, оскільки як вбачається із державного акту позивачу була виділена в натурі земельна ділянка на місцевості для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до пп.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015р. № 29, встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Донецької області.

Повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені ст. 122 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Виходячи з системного аналізу вищевикладених положень діючого законодавства, рішення відповідного органу щодо затвердження проекту землеустрою приймається відповідачем на виконання наданих йому повноважень.

Відносно доводів відповідача, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області є суб*єктом владних повноважень та суд не вправі зобов*язувати вчинити дії щодо прийняття наказів Головним управлінням, тому суд безпідставно зобов'язав відповідача надати наказ про затвердження землеустрою, слід зазначити наступне.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186- 1 Земельного кодексу України, тому колегія суддів вважає, що у даному випадку ефективним захистом прав та законних інтересів позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається позивачу у власність є зобов'язання відповідача повторно розглянути його клопотання від 21 жовтня 2016 року про затвердження розробленого проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність з урахуванням встановлених судом обставин.

Таким чином, у зв'язку з неприйняттям судом до уваги вказаних обставин, що призвело до правильного по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права в частині вирішення питання, яке віднесене законодавством до компетенції відповідача, суд вважає за необхідне змінити абзац другий резолютивної частини постанови суду першої інстанції, зобов'язавши відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 21 жовтня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , яка надається позивачу безоплатно у власність.

Повний текст постанови складений 31 травня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 201, 205, 207, 211. 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області - задовольнити частково.

Змінити абзац другий резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року по справі № 805/177/17-а виклавши його в наступній редакції: «зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 21 жовтня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається ОСОБА_2 безоплатно у власність кадастровий № :05:000:0174 площею 1,5527 га, пасовищ із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за межами населених пунктів».

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі № 805/177/17-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: І.Д. Компанієць

ОСОБА_3