Справа № 804/2853/17
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 р. Справа № 804/2853/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
при секретаріГрушко Н.В.
представника позивача представника відповідача Єпіфанової Ю.О. Немченко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -
10.05.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) в якому просить:
- зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України подати протягом 1 місяця звіт про виконання судового рішення по даній справі.
12.05.2017 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження за даним адміністративним позовом та справу призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с. 2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 01.02.2017 року має переплату з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1706796,62 грн., які зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань з податку на прибуток за періоди 2013-2015 роки, у тому числі за 2013 рік в сумі 1162907,62 грн., про що свідчить дані відображені в інтегрованій картці платника податків ТОВ "Сталь". У зв'язку з тим, що позивач сплатив податок на прибуток в розмірі більшому, чим належало до сплати, ТОВ "Сталь" звернулось до відповідача з заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, проте відповідач протиправно відмовив у поверненні вказаних коштів з порушенням терміну для відповіді.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обставини викладені у адміністративному позові підтвердила, наполягала на задоволенні позову у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
01.02.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь" звернулось до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з заявою за №15 про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1706796,62 грн. (а.с.12-13).
09.03.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь" звернулось до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з вимогою про термінове повідомлення про причини не підготовки відповідачем висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та не подання його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (а.с.14).
- відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на III квартал 2016 року проведена планова виїзна перевірка ТОВ "Сталь" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 28.08.2007 по 30.06.2016 року, за результатами якої було складено акт від 21.11.2016 року №192/28-01-14-35394737;
- ТОВ "Сталь" за процедурою судового оскарження 03.01.2017 року звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, які прийнято за результатами планової виїзної перевірки. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2017 року було відкрито провадження у адміністративній справі №804/27/17, згідно якої нарахування по податковому повідомленню-рішенню виключені з обігу;
- повідомлено, що після прийняття остаточного рішення по справі №804/27/17, рекомендовано ТОВ "Сталь" повторно звернутися щодо розгляду питання повернення переплати по податку на прибуток приватних підприємств на рахунок платника (а.с.15-16).
Станом на 02.06.2017 року постанова у адміністративній справі №804/27/17 законної сили не набрала, податковим органом подано апеляційну скаргу.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Податкового кодексу України.
Відповідно до статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
На підставі пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Таким чином, з урахуванням вищезазначених обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь" має переплату з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1706796,62 грн., яка згідно інтегрованої картки платника податків наявна станом на 31.05.2017 року, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь" відсутня заборгованість зі сплати податків, що також підтверджується інформацією, що зазначена в інтегрованій картці платника податків та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, на виконання вимог Податкового кодексу України позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, суд приходить до висновку, що відповідач допустив бездіяльність, що полягає у ненаданні відповідного висновку про повернення коштів, а тому доводи представника відповідача в обґрунтування заперечень на позов суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
На думку суду, контролюючий орган, не забезпечивши своєчасне складення та направлення відповідного висновку, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна спільномірність між використаними засобами та тією метою, на яку податковим органом була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує.
Згідно статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.
Таким чином, з урахуванням встановлених судом порушень відповідачем норм Податкового Кодексу щодо не надання казначейству висновку про повернення коштів, суд вважає необхідним зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України подати до суду звіт про виконання судового рішення у адміністративній справі №804/2853/17 протягом 1 місяця з дня набрання рішенням законної сили.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не здійснив дій, покладених на нього відповідно до норм Податкового Кодексу України, тому суд вважає правомірним задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір, сплачений згідно платіжних доручень від 11 квітня 2017 року №040024 в сумі 1600 грн., та №040023 в сумі 1600 грн., підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.
Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України подати до суду звіт про виконання судового рішення у адміністративній справі №804/2853/17 протягом 1 місяця з дня набрання рішенням законної сили.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 06 червня 2017 року.

Суддя Н.Є. Сліпець