Справа № 164/96/17
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/96/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 24 від 18 листопада 2016 року та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 24 від 18.11.2016 року та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б № 333722 (категорії 3). 10.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 24 від 18.11.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. На думку позивача, дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1 народився 23.08.1962 року в с. Мала Ведмежка Маневицького району, де постійно проживав по червень 1987 року. В с. Мала Ведмежка Маневицького району позивач був зареєстрований по 13.11.1990 року. З 28.06.1987 року по даний час він постійно проживає, а з 3.12.1990 року і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані населені пункти після Чорнобильської катастрофи відносяться до зони гарантованого добровільного відселення. Стверджує, що станом на 1.01.1993 року він постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 24 від 18.11.2016 року та зобовязати призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 10.11.2016 року.

Згідно постанови КМУ № 989 від 21.12.2016 року „Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області було реорганізовано в Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, а також їх уточнили, просили визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 24 від 18.11.2016 року та зобовязати призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 24.08.2016 року.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечують, оскільки вважають, що позивачу ОСОБА_1 було правомірно відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Представлені позивачем до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи документи не підтверджують, що позивач станом на 1.01.1993 року постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилаючись на зазначені обставини, в задоволенні позову просили відмовити за безпідставністю. Підтвердили, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3. У випадку призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсія ОСОБА_1 була б призначена з 24.08.2016 року.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обовязкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років…

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Згідно ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем та представниками відповідача в судовому засіданні, підтверджується дослідженим судом посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії Б № 333722 (категорії 3), виданим Волинською облдержадміністрацією 2.02.1994 року. Враховуючи положення ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Судом встановлено, що позивач народився 23.08.1962 року в с. Мала Ведмежка Маневицького району, де постійно проживав по червень 1987 року. В с. Мала Ведмежка Маневицького району ОСОБА_1 був зареєстрований по 13.11.1990 року. З 28.06.1987 року по даний час він постійно проживає, а з 3.12.1990 року і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані населені пункти після Чорнобильської катастрофи відносяться до зони гарантованого добровільного відселення. В період з 22.05.1986 року по 15.10.1990 року позивач працював вахтовим методом в БМП № 619 ВБМО „Ямалтрансбуд та БМП № 354 ВБМО „Ямалтрансбуд. 10.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 24 від 18.11.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. Зазначені обставини підтвердили позивач, представник позивача, свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 394731 від 28.06.1987 року, свідоцтв про народження серії ІІ-ЕГ № 466589 від 27.06.1990 року та серії І-ЕГ № 108865 від 6.03.2003 року, довідки Цмінівської сільської ради Маневицького району № 3392 від 20.12.2016 року, витягів з погосподарської книги с. Мала Ведмежка Маневицького району за 1980-1990 роки, довідок Костюхнівської сільської ради Маневицького району № 2251 від 19.12.2016 року та № 171-174 від 23.01.2017 року, витягів з погосподарської книги с. Костюхнівка Маневицького району за 1991-2016 роки, довідок АТ „Ямалтрансбуд № 10/11-274 від 12.09.2016 року та № 251 від 15.09.2016 року, трудової книжки серії БТ-ІІ № 0390205, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 24 від 18.11.2016 року, повідомлення управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 4417/02-39 від 21.11.2016 року, заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.11.2016 року, протоколу управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 1534 від 18.11.2016 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили, що з 28.06.1987 року по даний час ОСОБА_1 з сімєю постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. До цього з дня народження він постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказані населені пункти після Чорнобильської катастрофи відносяться до зони гарантованого добровільного відселення. В період з 22.05.1986 року по 15.10.1990 року позивач працював вахтовим методом в БМП № 619 ВБМО „Ямалтрансбуд та БМП № 354 ВБМО „Ямалтрансбуд. В цей період він часто приїжджав додому, так як мав тривалі відпустки.

Обєктивність показань вказаних свідків підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою АТ „Ямалтрансбуд № 10/11-274 від 12.09.2016 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 постійно проживав по червень 1987 року в с. Мала Ведмежка Маневицького району, а з 28.06.1987 року по даний час - в с. Костюхнівка Маневицького району, які після Чорнобильської катастрофи відносяться до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг відповідного віку, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 24 від 18.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є незаконним.

Представниками відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представниками відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування субєктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 24 від 18.11.2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязатиКамінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 24.08.2016 року.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади, ст.ст. 14, 55, 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, ст.ст. 26, 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області № 24 від 18 листопада 2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ЗобовязатиКамінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 24 серпня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар