Справа № 2а-12-1387/10
Суддя: Гречана С. І.
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа №2a-12-1387/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гречаної С.І.,

при секретарі - Вакулі А.Є.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову ВЕ023198 від 02.09.2009 року про накладення адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. і закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав запереченні в яких просив про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.04.2008 року за № ВЕС042979 є власником транспортного засобу HYUNDAI TUCSON 2.0, державний номер ВЕ0091AM.

02.09.2009 року інспектором ДАІ винесено постанову ВЕ023198, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 02.09.2009 року водій керуючи автомобілем HYUNDAI TUCSON 2.0, державний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по пр Леніна біля вул. 8 Березня не надав перевагу в русі на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п. 18.1 ПДР України.

Частиною третьою ст. 2 КАC України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони да підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, що 02.09.2009 року ОСОБА_2 дійсно проїжджав на своєму автомобілі HYUNDAI TUCSON 2.0, державний номерр ВЕ0091AM в м. Миколаєві по пр Леніна біля вул. 8 Березня у вказаній в постанові час, але ніякого порушення не скоював. Проїжджаючи на перехресті по пр. Леніна біля вул. 8 Березня, позивач уважно слідкував за дорожньою обстановкою, тому зменшив швидкість руху до 10 км/год., переконавшись у тому, що не створює перешкод чи небезпеки пішоходам продовжив рух. Після чого був зупинений інспектором ДАІ, який зрозумілої відповіді стосовно причини зупинки позивачу не надав. Позивач дане адміністративне правопорушення вважає необгрунтованим, а постанову та протокол про адміністративне правопорушення неправомірним оскільки, йому не роз'ясняли процесуальні права та ПДР він не порушував, про що є відмітка у відповідній графі протоколу.

Зважаючи на те, шо інспектором ДАІ був порушений порядок оформлення правопорушення, не встановлені свідки вказаного правопорушення, особу пішохода, якому не було надано дорогу, створена перешкода чи небезпека, підстав стверджувати, що ОСОБА_2 порушені норми ПДР, немає.

Так пункт 18.1ПДР передбачає: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

При винесенні вказаної постанови відповідач вважав, що діяв у межах своєї компетенції та відповідно до вимог діючого законодавства.

Проте з таким погодитися не можна, оскільки під час розгляду справи встановлено, що працівником ДАІ при складені постанови не дотримано вимог закону, яким прописано забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно- правових норм з метою зясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та правильної юридичної кваліфікації, яка б виключала сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні проступку.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори на спори фізичних чи юридичних осіб іх субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 3 постанови № 2 від 06.03.2008 року Пленуму Вищого адміністративного суду України до правових актів індивідуальної дії належить також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті субєктами владних повноважень (окрім суду).

За приписом частини 3 статті 2 КАС України та п. 1 вищевказаної постанови, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (п.8 ст. 2 КАС України). Оскільки інспектором ДАІ була порушена процедура оформлення адміністративного правопорушення, субєкт владних повноважень не врахував всіх обставин при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, за такого суд вважає, що постанову про адміністративне правопорушення прийнято необгрунтовано.

За таких умов у діях ОСОБА_2 немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою, що виключає адміністративно-правову відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 287, 288 КУпАП України та ст.ст. 2,4,6 17-18, 19, 104-106 КАСУ України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову BE023198 від 02.09.2009 року інспектора ДАІ про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. і закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бутио оскаржена через суд першої інстанції до відповідного адміністративного апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

Суддя ГречанаС.І.