Справа № 822/57/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/57/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

31 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Загрійчук С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому про скасування наказу та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому від 09.09.2016 року №922 "Про проведення фактичної перевірки платників податків, які здійснюють господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1".

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти тверджень апелянта заперечила, посилаючись на правомірність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просила суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 09 вересня 2016 року начальником Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області видано наказ № 922 "Про проведення фактичної перевірки платників податків, які здійснюють господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 де здійснює підприємницьку діяльність позивач.

09 вересня 2016 року начальником Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області видано направлення на перевірку №№ 001425, 001426, 001427, 001428, 001429, 001430.

З наказу від 09.09.2016 року № 922 та направлень на перевірку від 09.09.2016 року №№ 001425, 001426, 001427, 001428, 001429, 001430 вбачається, що підставою для проведення фактичної перевірки відносно позивача зазначено пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80, п. 81.1 ст. 81 ПК України.

В подальшому, на підставі вищевказаного наказу посадовими особами відповідача було проведено фактичну виїзну перевірку щодо укладання трудового договору оформлення трудових відносин з працівниками найманими особами, дотримання вимог трудового законодавства суб'єктом господарювання ФОП ОСОБА_2, за період з 01.01.2016 року по 18.09.2016 року, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки №2538/22-25-13-04/НОМЕР_1 від 19.09.2016 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, відповідно до наданих їм повноважень.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи.

Так, п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За змістом п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для проведення відповідачем перевірки позивача був лист Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо розгляду звернення №10529/7/22-01-13-03-09 від 31.08.2016 року, в якому зазначено, що Головне управління ДФС у Хмельницькій області направляє для розгляду копію звернення невстановленої особи для з'ясування обставин справи, щодо ймовірного використання позивачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

Отже, у відповідача були наявні достатні підстави, які визначені у ст. 80 ПК України, для прийняття оскарженого наказу від 09.09.2016 року №922 та проведення фактичної перевірки позивача.

В силу п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

В свою чергу, фактична перевірка позивача була проведена на підставі наказу №922 від 09.09.2016 року. Перед її проведенням позивачу вручено копію даного наказу, про що свідчить підпис бухгалтера позивача ОСОБА_5 у графі "копію наказу отримав", направлення та пред'явлено службові посвідчення. При чому, позивач допустила посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Тобто, ПК України допускає можливість недопущення працівників фіскальної служби до проведення перевірки, якщо платник вважає Наказ протиправним. Проте, в даному випадку, уповноважених осіб допущено, перевірку проведено.

Слід зауважити, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, спірний наказ №922 від 09.09.2016 року реалізовано, тому позивач може оскаржити лише наслідки проведеної перевірки.

Тому, оскільки позивач допустила посадових осіб Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до проведення перевірки на підставі наказу №922 від 09.09.2016 року, а отже не використала своє право не допуску посадових осіб до проведення перевірки, то підстави для скасування такого наказу відсутні.

Разом з тим, слід зауважити, що наказ містить дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб'єкта платника податків, який здійснює господарську діяльність; адресу об'єкта; мету; вид перевірки (фактична); підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом; тривалість перевірки.

Враховуючи викладене, наказ №922 від 09.09.2016 року про проведення фактичної перевірки позивача прийнято відповідачем з дотриманням законодавчо визначеної процедури призначення фактичної перевірки, з зазначенням належних підстав для її призначення та дотриманням обов'язкових умов для її проведення.

За таких обставин оскаржена постанова є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 02 червня 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.