Справа № 808/2825/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року 12 год. 40 хв.Справа № 808/2825/16 ПР/808/11/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Михайлівського районного центру зайнятості про визнання неправомірними дії та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Михайлівського районного центру зайнятості (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Михайлівського районного центру зайнятості про призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі;

- зобов`язати Михайлівський районний центр зайнятості здійснити перерахунок виплат допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 05.05.2016 по день фактичного ухвалення рішення;

- визнати неправомірними дії Михайлівського районного центру зайнятості, щодо не прийняття рішення про призначення одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Михайлівський районний центр зайнятості призначити одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Михайлівський районний центр зайнятості для обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням виключити з розрахункового періоду місяці (з першого до першого числа), в яких ОСОБА_1 не працював з поважних причин, та включити до розрахункового періоду останні 12 місяців фактичної роботи (червень 2013 року - червень 2014 року).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку виплат допомоги по безробіттю, дійшов неправомірного висновку про відсутність у позивача за останні 12 місяців, що передують реєстрації його як безробітного, страхового стажу. Вважає, що місяці розрахункового періоду з 01.08.2014 по 01.12.2015 в яких позивач не працював з поважних причин відповідач мав виключити із розрахунку. Вказує, що трудовий стаж ОСОБА_1 складає 11 років 02 місяці 21 день, а страховий стаж до червня 2014 року, відтак центру зайнятості необхідно було витребувати інформацію саме до червня 2014 року. Також, позивач зазначає про неправомірний не розгляд відповідачем заяви позивача від 10.08.2016 про прийняття рішення про призначення одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності та не створення комісії з питань виплати допомоги по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності.

У судове засідання 15.05.2017 позивач не прибув. Клопотанням від 15.05.2017 вх. № 13584 просить розглянути адміністративну справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 07.04.2017 вих. № 10336 посилається на те, що у відповідності до вимог ч. 2ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» особи, які за даними Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування і мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі 544,00 грн. Відтак, вважає, що центром зайнятості було вірно призначено та виплачувалась позивачу допомога по безробіттю у мінімальному розмірі. Щодо призначення допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності зазначає, що в період перебування ОСОБА_1 на обліку в службі зайнятості ним були порушені рекомендації щодо сприяння працевлаштуванню, у зв`язку із чим ним було втрачено право на отримання такої допомоги. На підставі викладеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У судове засідання з`явились представники відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання з`явились не всі особи, які беруть участь у справі суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ст. 41 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , 1986 р.н. з 15.08.2004 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС.

05.05.2016 ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання статусу безробітного та із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю.

16.01.2017 ОСОБА_1 подав заяву про зняття з обліку у зв`язку із відмовою від послуг служби зайнятості.

З 05.05.2016 по 16.01.2017 ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний в Михайлівському районному центрі зайнятості.

Не погоджуючись із діями центру зайнятості під час призначення допомоги, розгляду заяв тощо, ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до суду.

Оцінюючи подані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до наступних висновків.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III (далі Закон України № 1533-ІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України № 1533-ІІІ право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що

передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Умови надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, та механізм обчислення районними, міськими, районними у містах та міськрайонними центрами зайнятості державної служби зайнятості (далі - центри зайнятості) страхового стажу визначається Порядком

надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 № 613 (далі Порядок № 613).

Відповідно до п. 1 Порядку № 613 допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу.

Пунктом 9 Порядку № 613 передбачено, якщо на восьмий день з дати реєстрації безробітного, що є застрахованою особою, відсутні дані в повному обсязі для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), допомога по безробіттю призначається в мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду. Після надходження уточнених даних про застраховану особу з Державного реєстру, для військовослужбовців - після подання особою документів з військового комісаріату, де така особа перебувала на обліку, військової частини або органів, де проходила службу, здійснюється перерахунок виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення. У разі припинення реєстрації безробітного перерахунок може здійснюватися за заявою особи або за рішенням суду.

ОСОБА_1 зареєстрований в Михайлівському районному центрі зайнятості 05.05.2016. Враховуючи те, що у Державному реєстрі дані про трудову діяльність та отриманий дохід ОСОБА_1 були відсутні, після спливу 8 дня з дати реєстрації безробітного допомога ОСОБА_1 призначена в мінімальному розмірі, згідно п. 9 Порядку № 613.

Відтак, підстави для визнання неправомірним та скасувати рішення Михайлівського районного центру зайнятості про призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі, відсутні. Позовні вимоги в цій частині не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці) регулюється Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 р. № 439) (далі Порядок № 1266).

Пунктом 33 Порядку № 1266 визначено, що у разі коли відомості про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення середньої заробітної плати (винагороди за цивільно-правовими договорами), такі дані за відповідні періоди надаються роботодавцем протягом п`яти робочих днів за зверненням органів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або застрахованої особи за формою згідно з додатком.

У зв`язку із відсутністю необхідних даних, Михайлівським районним центром зайнятості направлено запит від 29.06.2016 № 615/02-15 до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Донецькій області.

Листом від 11.07.2016 № 635/26/01-2016 Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Донецькій області надало довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період з травня 2015 по квітень 2016 року, а також довідку про період трудових відносин з підтвердженням страхового стажу за період проходження служби.

Згідно довідки управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в Донецькій області від 11.07.2016 № 390, ОСОБА_1 2986 р.н. з 15.08.2004 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС. Стаж на 06.11.2015 складає 11 років 02 місяці 21 день.

В той же час, довідка про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 06.07.2016 № 256 за період травень 2015 року квітень 2016 року не містить відомостей про сплачені роботодавцем суми страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України № 1533-ІІІ страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця

сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Тобто, надіслана колишнім роботодавцем довідка від 06.07.2016 не підтверджує наявність у ОСОБА_1 страхового стажу протягом останніх 12 місяців, що передували реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст.22 Закону України № 1533-ІІІ застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7

і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України , а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Частиною 3 ст. 23 Закону України № 1533-ІІІ передбачено, що допомога по безробіттю особам, зазначеним у частині другій статті 22 цього Закону, виплачується у мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду.

Враховуючи те, що чинне законодавство, а саме ч. 1 ст. 22 Закону України № 1533-ІІІ, право на отримання допомоги по безробіттю та її розмір, ставить в залежність від страхового стажу протягом саме 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, то підстави для покладання на Михайлівський районний центр зайнятості обов`язку включити до розрахункового періоду останні 12 місяців фактичної роботи (червень 2013 року червень 2014 року) у суду відсутні.

Відтак, у задоволені позовних вимог в цій частині та в покладанні на відповідача обов`язку здійснити перерахунок допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 05.05.2016 по день фактичного ухвалення рішення суд відмовляє.

Щодо позовних вимог про призначення одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності суд зазначає наступне.

Заявою від 10.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Михайлівського районного центру зайнятості в якому просив, зокрема, прийняти рішення про призначення одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 7 ст. 22 Закону України № 1533-ІІІ допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для організації підприємницької діяльності безробітними, які не можуть бути працевлаштовані у зв`язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, крім осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону. Ця допомога виплачується особам, яким виповнилося 18 років, за їх бажанням.

Згідно з п. 6-8 Розділу VIІ Порядку № 613 для розгляду питань щодо надання допомоги по безробіттю одноразово зареєстрований безробітний подає до центру зайнятості такі документи: заяву про надання допомоги по безробіттю одноразово; бізнес-план.

Питання щодо надання допомоги по безробіттю одноразово на підставі поданих безробітним документів розглядає комісія з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності (далі - комісія) у присутності безробітного (за бажанням).

Комісія створюється центром зайнятості, її склад затверджується наказом керівника центру зайнятості. До складу комісії включаються представники центру зайнятості, районних, Київської та Севастопольських міських державних адміністрацій, районних у містах Києві та Севастополі, організацій (об`єднань) роботодавців і профспілок (за згодою).

Розгляд питання щодо надання допомоги по безробіттю одноразово на підставі поданих безробітним документів та висновок комісії оформляються протоколом.

Рішення щодо надання допомоги по безробіттю одноразово або про відмову в наданні такої допомоги з урахуванням вимог, визначених у пунктах 2 та 3 цього розділу, приймається керівником центру зайнятості не пізніше 10 робочих днів після подання безробітним відповідно до пункту 6 цього розділу документів з урахуванням висновку комісії щодо здійснення такої виплати.

В матеріалах справи міститься лист Михайлівського районного центру зайнятості від 25.08.2016 № 835/02-19, яким надано відповідь ОСОБА_1 на його заяву від 10.08.2016. Зокрема, в листі центром зайнятості зазначено про неможливість розрахунку та виплати позивачу допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності у зв`язку із не підтвердженням страхового стажу за останні 12 місяців, що передували реєстрації в центрі зайнятості.

Фактично, надавши такий лист ОСОБА_1 . Михайлівський районний центр зайнятості відмовив останньому у призначенні допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності, без посилання на будь-які висновки комісії тощо. Тобто, така відмова здійснена у невстановлений законом спосіб.

Відтак, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання неправомірними дій Михайлівського районного центру зайнятості, щодо не прийняття рішення про призначення одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_1 , оскільки таке рішення було прийнято, але не в установлений законом спосіб.

Пунктом 2 Розділу VIІ Порядку № 613передбачено, що одноразово виплата допомоги по безробіттю не здійснюється зареєстрованим безробітним:

1) яким ця допомога скорочувалась з підстав, зазначених у підпункті 2 пункту 3 та підпункті 1 пункту 4 розділу IV цього Порядку, або припинялася на підставі пункту 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення»;

2) які протягом останніх 24 місяців, що передували початку безробіття, були зареєстровані як фізичні особи - підприємці.

Так, п.п. 1 п. 4 розділу IV Порядку № 613 визначено, що тривалість виплати допомоги по безробіттю скорочується на строк до 90 календарних днів у разі: недотримання письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, а саме: невідвідування безробітним центру зайнятості, в якому він зареєстрований, у визначений і погоджений з ним час; невідвідування роботодавця упродовж 7 календарних днів відповідно до виданого направлення на працевлаштування на підходящу роботу; відмова від проходження професійного навчання у випадках, передбачених частиною другою статті 46 Закону України "Про зайнятість населення"; невиконання без поважних причин обов`язків за договорами про надання соціальних послуг відповідно до Законів України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", наданими безробітному в письмовій формі (з дня відвідування, під час якого з`ясовано недотримання рекомендацій, що були надані під час попереднього відвідування, або з дня призначеного відвідування особою центру зайнятості, узгодженого з безробітним, яке не відбулось).

Судом із заперечень відповідача та наявних у справі доказів, зокрема, пояснень ОСОБА_1 від 06.09.2016, встановлено, що позивачу скорочувалась виплата допомоги по безробіттю у зв`язку із порушенням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню.

Відтак, позивачу не могла бути призначена допомога по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності у зв`язку із наявністю підстав, визначених п.п. 1 п. 2 Розділу VIІ Порядку № 613.

Тому, у задоволенні позову в частині покладання обов`язку на Михайлівський районний центр зайнятості призначити одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_1 , суд також відмовляє.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко