Справа № 606/4/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/6053/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі Тернопільської області на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі Тернопільської області про скасування рішення, зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі Тернопільської області (далі відповідач) про скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком; зобовязання відповідача зарахувати до загального трудового стажу всі періоди роботи, згідно записів у трудовій книжці та призначити позивачу пенсію за віком з 10.11.2016 року відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у позивача немає необхідного трудового стажу, оскільки періоди роботи з 11.01.1980 року по 04.06.1996 року та з 05.06.1996 року по 17.12.2002 року неможливо зарахувати до стажу, оскільки немає запису про перейменування Теребовлянського побут комбінату у виробничо-комерційну фірму «Галичанка» та відсутня дата наказу про прийняття на роботу в колективному малому підприємстві «Юпітер» відповідно.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

22.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком у звязку із досягненням 60-ти річного віку, проте протоколом № 14 комісії відповідача йому було відмовлено у призначенні пенсії у звязку з підтвердженням загального стажу 8 років 8 місяців, що не дає права на призначення пенсії (а.с. 6).

В трудовій книжці позивача містяться наступні відомості про роботу: з 24.03.1976 року по 19.09.1977 року на посадах учня фотографа та лаборанта; з 11.01.1980 року по 11.03.1993 року на посаді лаборанта фотоательє Теребовлянського побут комбінату; з 11.03.1993 року по 04.06.1996 року на посаді лаборанта виробничо-комерційної фірми «Галичанка»; з 05.06.1996 року по 17.12.2002 року на посаді фотографа-лаборанта в МКП «Юпітер»; з 17.04.2003 року по 11.01.2004 року перебував на обліку в РЦЗ та отримував допомогу по безробіттю; з 26.10.2005 року по 02.12.2005 року робочий в КМП «Юпітер»; з 12.12.2005 року по 06.12.2006 року перебував на обліку в РЦЗ та отримував допомогу по безробіттю; з 01.04.2009 року по 01.10.2009 року різноробочий в ТзОВ «Агрофірма Дружба»; з 26.02.2010 року по 22.11.2010 року перебував на обліку в РЦЗ та отримував допомогу по безробіттю (а.с. 7-10).

Згідно ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788), право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Позивачу 10.11.2016 року виповнилось 60 років і він скористався правом на отримання трудової пенсії, проте йому було відмовлено у звязку із відсутність 25 років стажу.

Відповідач відмовився зараховувати до стажу період роботи позивача з 11.01.1980 року по 04.06.1996 року оскільки в трудовій книжці немає запису про перейменування Теребовлянського побут комбінату у виробничо-комерційну фірму «Галичанка» та з 05.06.1996 року по 17.12.2002 року у звязку з відсутністю дати наказу про прийняття на роботу в колективне мале підприємство «Юпітер».

Згідно ч.1 ст.44 Закону № 1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В матеріалах справи наявна архівна довідка від 10.02.2017 року № 03-11/К-103 в якій зазначено, що наказом № 1 від 05.06.1996 року позивача прийнято на роботу по переводу до Колективного малого підприємства «Юпітер» (а.с. 20-21).

Таким чином, наявні підстави для зарахування позивачу періоду роботи з 05.06.1996 року по 17.12.2002 року в трудовий стаж.

З архівних довідок від 03.01.2016 року №2 та від 10.01.2017 року № 03-11/К-06 вбачається, що документи по Теребовлянському побут комбінаті та колективному малому підприємстві «Галичанка» на зберігання в архівний відділ не надходили (а.с. 22-23).

Проте, згідно довідки, виданої КВГП «Галичанка» від 13.02.2004 року № 84 Побуткомбінат перейменовано на КВГП «Галичанка» у звязку з приватизацією (а.с. 24).

Отже, у звязку з відсутністю відповідних записів у трудовій книжці позивача наявні в матеріалах справи довідки дають підстави для зарахування до загального стажу позивача спірних періодів роботи.

З врахуванням наведеного у позивача наявний необхідний трудовий стаж для призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії в тому місяці, коли йому виповнилось 60 років, то пенсія має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 11 листопада 2016 року.

Згідно ст. 201 КАС України підставою для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але помилково застосував норми матеріального права, через що постанова суду слід змінити.

Керуючись ст.ст. 195,197,201,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2017 року у справі № 606/4/17 змінити, вказавши в абзаці третьому резолютивної частини замість «призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10 листопада 2016 року…» вірне «призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 11 листопада 2016 року…».

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4