Справа № 826/18333/16
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Українські Поліметали" до Державної служби геології та надр України про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Державна акціонерна компанія "Українські поліметали" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило: визнати протиправними рішення Державної служби геології та надр України про повернення заяви з доданими до неї документами та відмову Публічному акціонерному товариству Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування руд берилію Пержанського родовища, що знаходиться в Олевському районі Житомирської області, 1 км на південь від с. Перга у міжріччі р. Уборть і р. Перга строком на 20 років; зобов'язати Державну службу геології та надр України видати Публічному акціонерному товариству Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування руд берилію згідно з поданою заявою від 5 квітня 2016р., що знаходиться в Олевському районі Житомирської області, 1 км на південь від с. Перга у міжріччі р. Уборть і р. Перга строком на 20 років.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ "Державна акціонерна компанія "Українські поліметали" листом від 05.04.2016 р. №58 звернулось до Держгеонадр України з заявою та пакетом документів на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування руд берилію Пержанського родовища, що знаходиться у Олевському районі Житомирської області (надалі - Лист №58).

До Листа №58 Позивачем було додано пакет документів: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (копія); пояснювальна записка з обґрунтуванням необхідності розробки Пержанського родовища берилію в Олевському районі Житомирської області; протокол НТР треста «Київгеологія» №1339 від 25.11.1969 р. (копія); лист ДНВП «Геоіиформ України» від 24.02.2016 р. №01/1-1/0581 (копія); протокол ДКЗ СРСР №7937 від 25.10.1977р. «Пержанское бериллиевое месторождение. Отчет о результатах разведки, проведенной в 1962-1977гг. в Олевском районе Житомирской области УРСР. Подсчет запасов по состоянию на 01.03.1977 »; каталог географічних координат кутових точок ділянки надр, Пержанського родовища берилію в Олевському районі Житомирської області; програма робіт з введення родовища в експлуатацію; інформація про ефективність використання надр та очікувані техніко-економічні показники освоєння Пержанського родовища берилію; оглядова карта. Масштаб 1:200 000; ситуаційний план. Масштаб 1:50 000; оглядова геологічна карта. Пержанське рудне поле. Масштаб 1:50 000; план підрахунку запасів; ділянка «Північна». Масштаб 1:2000; план підрахунку запасів; ділянка «Крушинка». Масштаб 1:2000. Листи 1-4; Геологічний розріз по лінії А-Б. Масштаб 1:1000; проекція рудних тіл І-3, ІІІ-2 і ІІІ-З на вертикальну площину з блоками підрахунку запасів категорій С1 + С2 . Масштаб 1:1000.

Листом за №15158/13/12-16 від 26 серпня 2016 року Державна служба геології і надр України, повідомила позивача про повернення заяви з доданими до неї документами та відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування руд берилію Пержанського родовища у Житомирській області (надалі - Рішення №15158/13/12-16).

Підставами для прийняття Рішення №15158/13/12-16 зазначено, що Географічні координати кутових точок ділянки надр наведено з десятими долями секунди, а не з точністю до 1 секунди, як визначено Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 р. №615 та відсутність завіреної заявником копії Протоколу, яким затверджено запаси берилію Пержанського родовища.

Позивач, вважаючи вказані дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, звернувся до суду за їх захистом з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що рішення №15158/13/12-16 від 26 серпня 2016 року Державною службою геології і надр України у наданні спеціального дозволу на користування надрами Позивачу прийнято з порушенням норм чинного законодавства України.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта обґрунтованими, враховуючи наступне.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до частини першої статті 11 зазначеного Кодексу державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Частиною першою статті 14 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об'єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам'ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Відповідно до положень частини другої статті 16 зазначеного Кодексу спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено частиною першою статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до частини першої статті 20 зазначеного Кодексу для геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, надра надаються у користування без надання гірничого відводу після одержання спеціального дозволу на геологічне вивчення надр.

Згідно із пунктом 1 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою від 18.02.2016 року № 18-02/2, далі - Порядок № 615), цей Порядок регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. Користувачами надр можуть бути особи, визначені статтею 13 Кодексу України про надра (далі - надрокористувачі). Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Пунктом 2 Порядку № 615 передбачено, що дозволи надаються Державною службою геології та надр України переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, органом з питань надання дозволу, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Відповідно до пп. 13 п. 8 Порядку № 615 без проведення аукціону дозвіл надається у разі: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки та видобування корисних копалин суб'єктами господарювання державного сектора економіки та господарськими товариствами, у статутному (складеному) капіталі яких не менш як 25 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі.

Проте, пп. 13 п. 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 307 від 25.01.2012 в редакції Постанови КМ № 277 від 06.04.2016 викладено в новій редакції де вказано, що без проведення аукціону дозвіл надається у разі геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки та видобування корисних копалин акціонерними товариствами, 100 відсотків акцій яких належать державі, та суб'єктами ринку природного газу, на яких для забезпечення загальносуспільних інтересів згідно із законом покладено виконання спеціальних обов'язків на ринку природного газу та у статутному капіталі яких не менш як 100 відсотків акцій належать господарському товариству, єдиним акціонером якого є держава.

Матеріали справи свідчать про те, що ПАТ «ДАК «Українські поліметали» не доведено, що вони підпадають під сферу дій пп. 13 п. 8 Порядку №615, тобто мають право на отримання дозволу без проведення аукціону.

Пунктом 9 Порядку № 615 чітко встановлено, що надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції, погоджується з: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин; відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення; Мінприроди - на всі види користування надрами; Держпраці - на геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою та видобування, а також для цілей, не пов'язаних із видобуванням корисних копалин, в частині державного гірничого нагляду.

Рішення про надання або відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами приймається тільки за наявності повного пакету документів, передбаченого Порядком № 615.

Колегія суддів звертає увагу, що інформація щодо погодження Житомирської обласної ради, Державної служби України з питань праці, Міністерства екології та природних ресурсів України, з приводу зазначеного питання в матеріалах справи відсутні.

Як встановлено колегією суддів, рішенням Житомирської обласної ради від 19.05.2016 № 262 було вирішено не погоджувати надання спеціального дозволу на користування надрами публічному акціонерному товариству «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» з метою видобування руд берилію Пержанського родовища. Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 284 від 28.07.2016 р. було вирішено відмовити у погоджені надання спеціального дозволу на користування надрами публічному акціонерному товариству «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» з метою видобування руд берилію Пержанського родовища на підставі пункту 3 Регламенту Мінприроди з урахуванням інформації Управління екології та природних ресурсів Житомирської облдержадміністрації.

Однак, отримання спеціального дозволу без відповідних погоджень державних органів не є можливим.

Крім того, згідно з Додатком 1 до Порядку № 615 до заяви на отримання спеціального дозволу, серед іншого, додається пояснювальна записка з обґрунтуванням необхідності проведення геологорозвідувальних робіт на ділянці надр із зазначенням мети її геологічного вивчення, потужності підприємства; каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі та ситуаційний план з нанесеними межами площі геологічного вивчення та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат, а для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки підземних вод, - ситуаційний план з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами.

Держгеонадрами України за результатами опрацювання заяви з доданим и до неї документами було встановлено, що географічні координати кутових точок ділянки надр, наведено з десятими долями секунди, а не з точністю до 1 секунди, як це визначено Порядком № 615, а також в пакеті документів була відсутня завірена заявником копія протоколу, яким затверджено запаси берилію Пержанського родовища.

Твердження позивача та суду першої інстанції про те, що географічні координати кутових точок можуть бути наведені з десятими долями секунд, а не з точністю до секунди, як визначено Порядком № 615, є хибним, оскільки Порядок № 615 має чітке визначення та перелік документів, що подаються разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

Тобто, Держгеонадра України повернула заяву з доданими до неї документами на доопрацювання ПАТ «ДАК «Українські поліметали» щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування руд берилію Пержанського родовища, що знаходиться у Олевському районі Житомирської області, відповідно до п. 19 Порядку № 615.

Крім того, згідно наказу СБУ № 440 від 12.08.2005 року до відомостей, що становлять державну таємницю, віднесено Відомості в цілому щодо України про балансові запаси в її надрах: корисних копалин окремо щодо: алмазів, берилію, золота, п'єзооптичної сировини, літію, ніобію, танталу, титану, цирконію, скандію, платини, іридію, осмію, паладію; розсіяних елементів (разом із запасами тих кольорових або рідкісних чи благородних металів, у рудах яких ці елементи присутні) окремо щодо: галію, ганію, індію, кадмію, ренію, рубідію, селену, талію, телуру, цезію (п. 2.6.5).

Згідно статті 20 Закону України «Про державну таємницю», Державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов'язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

Згідно з вищенаведеними нормами законодавства у ПАТ «ДАК «Українські поліметали» повинен бути спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, а саме на видобування руд берилію, але як вбачається з адміністративного позову та матеріалів до нього, про такий дозвіл інформація відсутня.

Крім того, згідно Указу Президента України від 06.04.2011р. №391/2011 та Постанови КМУ від 30.12.2015 року №1174 саме на Державну службу геології та надр України покладається зобов'язання щодо здійснення видання спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, зупинення, анулювання.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідно до Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року № 1380/5, визначено, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд очного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

Тобто, виключно до повноважень Державної служби геології та надр України у межах і формах, визначених законом України, належить, зокрема, вирішення питання щодо надання спеціальних дозволів і суд не може своїм рішенням зобов'язувати відповідача, як суб'єкта владних повноважень, приймати відповідне, конкретне, рішення, тобто вирішувати питання, яке віднесено до компетенції іншого органу держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт повністю спростовував висновки суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 30.05.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.