Справа № 826/19438/16
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

Межевича М.В.

суддів: Земляної Г.В.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лорето Груп" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лорето Груп" (далі - ТОВ "Лорето Груп") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.11.2016 №, №, №2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 23.11.2016 №, №, №2.

На вказану постанову Головне управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, Головним управління ДФС у м. Києві на підставі направлень від 30 вересня 2016 року №1299/26-15-14-02-01, №1300/26-15-14-02-01, №4584/26-15-14-04-06, №2542/26-15-14-03-03, від 06 жовтня 2016 року №1325/26-15-14-02-01 виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві, згідно з ст. 20, 77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Лорето Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2016 року.

Про проведення даної перевірки ТОВ "Лорето Груп" було проінформоване письмовим повідомленням від 05 вересня 2016 року №19727/10/26-15-14-02-01 із копією наказу №5548 від 01 вересня 2016 року, яке було направлено засобами поштового зв'язку.

Даною перевіркою встановлено порушення вимог:

- пп. 14.1.36, пп.14.1.231 п.14.1 ст. 14, п.п.134.1.1, п.134.1, ст.134, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п.139.2.1, п.139.2, ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами), п.7 П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 №318 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 №27/4248 зі змінами та доповненнями, п.8 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 8.10.1999 №237 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 №725/4018 зі змінами та доповненнями, ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено:перевірки від 21 вересня 2016 року № 226/13/.

Занижено податок на прибуток що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету всього на суму 1 096 703 грн., в т.ч.:

- за 2014 рік на суму 60 920 гривень;

- за 2015 рік на суму 116 415 гривень;

- за І півріччя 2016 на суму 919 368 гривень.

- п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 п.200.2 п.200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами), ст. 1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996- ХIV зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено:

Завищення суми залишку від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на суму 6 785 038 грн. в т.ч.:

- червень 2016 року на суму 6 785 038 грн.

- п.п.269.1.2 п.269.1 ст.269, п.286.2 ст.286, п.287.1, п.287.3, п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами). Нарахована сума земельного податку становить 20618,67 грн.

За результатами якої, складено акт перевірки від 28 жовтня 2016 року № 446/26-15-14-02-01-17/36381535.

Не погоджуючись з висновками даного акту позивачем було подано заперечення.

Головним управлінням ДФС у м. Києві за результатами розгляду заперечень було прийнято рішення від 18 листопада 2016 року за № 10/26-15-14-02-01 про залишення висновків акту перевірки без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки та відповіді про розгляд заперечення прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення № від 23 листопада 2016 року, яким платнику збільшену суму грошового зобов'язання земельного податку юридичних осіб на суму 26113,34 грн., в тому числі 20618,67 грн. основного платежу та 5494,67 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкове повідомлення-рішення № від 23 листопада 2016 року, про зменшення суми від'ємного значення на 6 785 038,00 грн., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду;

- податкове повідомлення-рішення № від 23 листопада 2016 року, яким платнику збільшено суму грошового зобов'язання податку на прибуток приватних підприємств на суму 1 341 775, 00 грн., в тому числі 1 096 703, 00 грн. податок на прибуток приватних підприємств та 245 072, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

Відповідно до п.п. 134.1.1 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України де зазначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України зазначено, що при визначенні фінансового результату до оподаткування враховуються різниці щодо операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів.

Згідно з п.п. 141.2.1 п. 141.2 ст. 141 Кодексу фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму від'ємного фінансового результату від продажу або іншого відчуження цінних паперів, відображеного у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму уцінки цінних паперів (крім державних цінних паперів або облігацій місцевих позик), інвестиційної нерухомості і біологічних активів, які оцінюються за справедливою вартістю, відображених у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, що перевищує суму раніше проведеної дооцінки таких активів.

Відповідно до п.п. 141.2.2 п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму позитивного фінансового результату від продажу або іншого відчуження цінних паперів, відображеного у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п.п. 14.1.90 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до пп. 135.5.4 ст. 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до положень пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПКУ фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Крім того, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, понад суму резерву сумнівних боргів.

Перелік ознак безнадійної заборгованості для цілей застосування положень Кодексу наведено у пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПКУ.

Згідно з пп. 139.2.2 п. 139.2 ст. 139 ПКУ фінансовий результат до оподаткування

зменшується на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів, на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість" визначено наступне.

Безнадійна дебіторська заборгованість - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності

Сумнівний борг - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, установлені договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 652, 653 Цивільного кодексу України договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору.

Наслідком зміни зобов'язання є обов'язок виконувати договір на нових умовах.

Як передбачено ст. 604 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Положеннями п. 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 269.1.2 ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є землекористувачі.

Відповідно до підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктами 287.1, 287.3, 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України визначено наступне:

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, в перевіряємий період між ТОВ "Лорето Груп" та

громадянином ОСОБА_1, було укладено договір купівлі-продажу від 26 лютого 2013 року на 99,9 % частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Помічниця» (далі - ТОВ «Помічниця»), договірна вартість корпоративних прав складала 14 113 798 грн.

Придбання корпоративних прав ТОВ «Помічниця» здійснювалось за рахунок кредитних коштів отриманих відповідно до умов кредитного договору №13.02-462 від 26 лютого 2013 року між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ТОВ "Лорето Груп". За умовами даного договору строк повернення зазначеного кредиту закінчувався 16 червня 2016 року.

За час володіння корпоративними правами TOB «Помічниця», ТОВ "Лорето Груп" мало збитки за 2013 рік в сумі 877,5 тис., грн., за 2014 рік в сумі 788,3 тис., грн., за 2015 рік в сумі 498,7 тис., грн., що було зумовлено основним видом діяльності TOB «Помічниця», а саме надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Оскільки у власності TOB «Помічниця» був єдиний об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення з №1 по №28, №ХІІІ, з №29 по №53 (групи приміщень №83-84,85) Літера А, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава №2. Проте, отримання прибутку від використання вказаного нерухомого майна ТОВ "Лорето Груп" не було. Оскільки, були перешкоди в користуванні зазначеним об'єктом нерухомого майна, що підтверджується постановою Господарського суду м. Києва від 28 липня 2014 року у справі №910/8507/14.

TOB «Лорето Груп» не отримуючи ніякого доходу від володіння корпоративними правами TOB «Помічниця», та маючи фінансові зобов'язання за кредитним договором №13.02-462 від 26 лютого 2013 року, строк погашення якого закінчувався 16 червня 2016 року, та з метою уникнення негативних фінансових наслідків, продало власну частку статутного капіталу TOB «Помічниця» за найбільшою запропонованою покупцем ціною.

В подальшому ТОВ "Лорето Груп" згідно договору купівлі-продажу від 10 червня 2016 року продало ТОВ «Марго Груп» вказані корпоративні права ТОВ «Помічниця» за ціною 10 040 000,00 грн.

За кошти від продажу корпоративних прав ТОВ «Помічниця» позивачем було частково сплачено (погашено) тіло кредиту згідно кредитного договору №13.02-462 від 26 лютого 2013 року, що підтверджується платіжним дорученням № 727 від 10 червня 2016 року.

У зв'язку з цим, висновок контролюючого органу про порушення позивачем п. 14.114.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що операція з реалізації корпоративний прав ТОВ «Помічниця» не спрямована на отримання доходу та не має розумної економічної причини, є необґрунтованим, що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ТОВ «Аркадія 2» (позичальник) укладено договір надання поворотної фінансової допомоги від 28 січня 2013 року №28/01_13.

02 квітня 2013 року між ТОВ "Лорето Груп" (позикодавець) та ТОВ «Помічниця» (позичальник) укладено договір (позики) надання поворотної фінансової допомоги №02/04_13.

В подальшому між ТОВ "Лорето Груп" (позикодавець) та ТОВ «Помічниця» (позичальник) 01 вересня 2013 року було укладено додаткову угоду до договору надання поворотної фінансової допомоги від 02 квітня 2013 року №02/04_13, відповідно до якої сума фінансової допомоги збільшена до 340 754, 00 грн., та продовжено строк дії договору до 31 січня 2014 року.

01 вересня 2013 року між ТОВ "Лорето Груп" (позикодавець) та ТОВ «Аркадія 2» (позичальник) було укладено додаткову угоду № 1 до договору надання поворотної фінансової допомоги від 28 січня 2013 року №28/01_13, відповідно до якої сума фінансової допомоги збільшена до 347 745, 00 грн., та продовжено строк дії договору до 31 грудня 2014 року.

Повернення грошових сум від ТОВ «Аркадія 2» (позичальником) в межах укладених договорів поворотної фінансової допомоги з урахуванням змін та доповнень підтверджується платіжними дорученнями на перерахування відповідних коштів де зазначено призначення платежу від 04 жовтня 2013 року за № 67, від 25 жовтня 2013 року за №74, та від 24 січня 2014 року за №10 перераховано грошові кошти на загальну суму 347 745, 00 грн.

Повернення грошових сум від ТОВ «Помічниця» (позичальником) в межах укладених договорів поворотної фінансової допомоги з урахуванням змін та доповнень підтверджується платіжними дорученнями на перерахування відповідних коштів де зазначено призначення платежу від 07 жовтня 2013 року за № 55, від 02 квітня 2014 року за № 383, та від 04 квітня 2014 року за № 52 перераховано грошові кошти на загальну суму 345 700, 00 грн., отже доводи податкового органу, що сума грошових коштів не перевищує суму договору з урахуванням додаткової угоди є безпідставними.

Оскільки, ТОВ «Аркадія 2» та ТОВ «Помічниця» (позичальниками) було повернуто надану поворотно-фінансову допомогу, відповідно до укладених ними договорів, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а тому висновки перевіряючого органу про порушення ТОВ "Лорето Груп" п. 135.5.4 ст. 135 Податкового кодексу України, щодо отримання безповоротної фінансової допомоги є необґрунтованими.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ "Лорето Груп" в період 2014- 2016 роки було укладено ряд договорів про надання поворотної фінансової допомоги а саме:

- з ТОВ «Алькор Інвестмент» від 22 травня 2014 року за №22/05_14,

- з ТОВ «Аркадія 1» від 12 січня 2015 року за №12/01_15Ар1,

- з ТОВ «Аркадія Харків» від 12 січня 2015 року за №12/01_15,

- з ТОВ «Борисфен проперті» від 28 вересня 2015 року за №28/09_15БП,

- з ТОВ «Ісіда Солюшн» від 12 січня 2015 року за №12/01_15 І,

- з ТОВ «Ленд Експерт» від 12 січня 2015 року за №12/01_15 ЛЄ,

- з ТОВ «Мульті Ленд» від 12 січня 2015 року за №12/01_15МЛ,

- з ТОВ «Нью Ленд Компані» від 12 січня 2015 року за №12/01_15 НЛК,

- з ТОВ «Помічниця» від 12 січня 2015 року за №12/01_15П, від 28.12.2015 №27/12_15П,

- з ПрАТ Завод «Київпродмаш» від 29 грудня 2015 року за №29/12_15 КПМ,

- з ТОВ «Статус Рієлєти» від 28 грудня 2015 за №28/12_15СР,

- з ТОВ «Фелічіта Проперті» від 28 вересня 2015 року за №28/09_15ФЧП,

- з ТОВ «Фортуна Проперті» від 28 вересня 2015 року №28/09_15ФП,

- з ТОВ «Харків Проперті» від 03 листопада 2015 року №03/11_15ХП.

В подальшому ТОВ "Лорето Груп" з вищезазначеними контрагентами було укладено додаткові угоди до зазначених договорів відповідно до яких частина поворотної фінансової допомоги до настання граничної дати її повернення визначалась безповоротною фінансовою допомогою.

Крім того, заміна поворотної фінансової допомоги на безповоротну була проведена згідно вимог ст. ст... .604-605, 652, 653 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, строк повернення отриманих позичальником грошових коштів на дату визнання їх безповоротною фінансовою допомогою не наступив, отже списання заборгованості не здійснювалось, а підстав для формування резерву сумнівних боргів не було.

З огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення позивачем пп. 139.2.1 ст. 139 Податкового кодексу України є необґрунтованим та спростовано наявним матеріалами справи.

Проведеною перевіркою також було встановлено завищення суми залишку від'ємного значень між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на суму 6 785 038,00 грн., у червні місяці 2015 року.

В травні місяці 2015 року ТОВ "Лорето Груп" були здійсненні операції з придбання (набуття права власності) сільськогосподарської техніки у ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» на загальну суму 90 141 399,32 грн.

11 квітня 2013 року між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» (Позичальник) було укладено кредитний договір №1173-КД за яким Банк надав Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути кредит Банку в порядку та строки визначені кредитним договором.

З метою виконання ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» умов Кредитного договору між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (заставодержатель), ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» (заставодавець 1) та TOB СП «АГРОЕКС» (заставодавець 2) було укладено договір застави рухомого майна №1205-ЗРМ від 15 квітня 2013 року, договір застави рухомого майна № 1936-3PM від 24 квітня 2014 року та договір застави рухомого майна № 1299-ЗРМ від 03 червня 2013 року.

27 квітня 2015 року між TOB «Лорето Груп» та ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» було укладено договір відступлення права вимоги за Кредитним договором (разом із змінами та доповненнями) та Договорами забезпечення, за яким до Нового кредитора перейшли всі права Первісного кредитора у зобов'язаннях, що виникли із Кредитного договору частково, та Договорів забезпечення на загальну суму 3 913 494,80 доларів США.

05 травня 2015 року у зв'язку з невиконанням позичальником взятих на себе грошових зобов'язань, між TOB «Лорето Груп», ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» та TOB СП «АГРОЕКС» було укладено договір про задоволення вимог заставодержателя. Відповідно до якого TOB «Лорето Груп» прийняв у власність, в рахунок виконання зобов'язані за Кредитним договором, від ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» рухоме майно згідно з переліком, передача якого відбувалась в Житомирській області Попільнянського району село Парипси по вулиці Шевченка, 18а, а документальне оформлення господарської операції відбувалось у місті Києві в офісі позивача.

Разом з тим, оформлення первинних документів після здійснення господарської операції не є порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та податкового кодексу України.

Крім того, вказана сільськогосподарська техніка, згідно умов договору оренди сільськогосподарської техніки №05/15-1 від 05 травня 2015 року передана в оренду ТОВ «Банерс», що підтверджується копією акту приймання - передачі майна від 05 травня 2016 року.

На час проведення перевірки частина сільськогосподарської техніка була повернута з оренди та зберігалась за наступними адресами: - Житомирська область, Андрушівський район, м. Андрушівка, вул. Лисенко, 8/1 (на підставі Договір оренди будівлі № 01/08 від 01.08.2015 року); Рівненська область, Гощанський район, с. Витків, вул. Першотравнева, буд. 30в (на підставі договору суборенди земельної ділянки № 01/08/15 від 01.08.2015 року).

Головним управління ДФС у м. Києві в період проведення планової перевірки було направлено лист TOB «Лорето Груп» №22188/10/26-15-14-02-01 від 13 жовтня 2016 року, щодо проведення інвентаризації майна Товариства.

На виконання вимог Головного управління ДФС у м. Києві, генеральним директором TOB «Лорето Груп» видано відповідний наказ за № 8 від 18 жовтня 2016 року, яким було створено тимчасову комісію для проведення інвентаризації і затверджено план проведення інвентаризації. Про проведення інвентаризації було повідомлено Головне управління ДФС у м. Києві листом №48 від 18 жовтня 2016 року.

На протязі 19-21 жовтня 2016 року членами тимчасової комісії було здійснено заходи, щодо інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно- матеріальні цінностей, грошових коштів та інших активів TOB «Лорето Груп». Та встановлено, що вся сільськогосподарська техніка, придбана позивачем у ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана», окрім переданої в оренду, перебуває в місцях її зберігання.

При проведені даних заходів працівники Головного управління ДФС у м. Києві були відсутні, що було відображено у відповідних актах. Після закінчення інвентаризації 21 жовтня 2016 року комісією були складені та підписані документи, щодо проведеної інвентаризації, які були наданні для ознайомлення відповідачу.

Крім того, відповідачем не було надано доказів порушення позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість, які б позбавляли позивача права на податковий кредит за наслідками здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом.

Разом з тим, законність формування податкового кредиту з ПДВ по операціях між TOB «Лорето Груп» та ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» підтверджується довідко № 2/26-59-28-02-31-36381535 від 14 вересня 2015 року, яка була складена ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про результати документальної позапланової виїзної перевірки достовірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за період лютий, квітень травень 2015 року

Таким чином, висновок Головного управління ДФС у м. Києві про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є необґрунтованим та безпідставним.

Перевіркою було також встановлено порушення позивачем пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269, п. 286.2 ст 286, п. 287.1, п. 287.3, п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України, та нараховано суму земельного податку, яка становить 20 618,67 грн. за період з 28 квітня 2015 року по 30 червня 2016 року.

28 квітня 2015 року між TOB «Лорето Груп» (Покупець) та TOB «СПАРТЕХНОТРЕЙД» (Продавець) було укладено договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, групи приміщень №641 (літ.А), загальною площею 131,3 кв.м., що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Ованеса Туманяна, будинок 15-А.

28 квітня 2015 року між TOB «Лорето Груп» (Покупець) та TOB «ПОСТ ПРЕМІУМ» (Продавець) було укладено договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, групи приміщень №663 (літ.А), загальною площею 632,9 кв.м., що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Ованеса Туманяна, будинок 15-А.

Зазначені нежитлові приміщення розташовані на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку який розташований на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Ованеса Туманяна, будинок 15-А.

Крім того, посилання податкового органу в Акті перевірки на застосування пункту 5.6. Положення про плату за землю в м. Києві, затвердженого Рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» відповідно до якого плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено (крім комунальної власності), встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 5.3. - 5.5. цього положення є необґрунтованими.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується відповідачем, що ні позивач ні попередні власники нерухомого майна не були ні орендарями, ні власниками, ні користувачами земельних ділянок, на яких розташоване вказане нерухоме майно, отже у позивача відсутній обов'язок по сплаті плати за землю на яких розташовані вказані нежитлові приміщення, а відтак висновок податкового органу про порушення позивачем пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269, п. 286.2 ст 286, п. 287.1, п. 287.3, п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України є безпідставним.

За таких обставин відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено обґрунтованість висновків акту перевірки та прийняття рішень:

- податкового повідомлення-рішення № від 23 листопада 2016 року, яким платнику збільшену суму грошового зобов'язання земельного податку юридичних осіб на суму 26113,34 грн., в тому числі 20618,67 грн. основного платежу та 5494,67 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкового повідомлення-рішення № від 23 листопада 2016 року, про зменшення суми від'ємного значення на 6 785 038,00 грн., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду;

- податкового повідомлення-рішення № від 23 листопада 2016 року, яким платнику збільшено суму грошового зобов'язання податку на прибуток приватних підприємств на суму 1 341 775, 00 грн., в тому числі 1 096 703, 00 грн. податок на прибуток приватних підприємств та 245 072, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2017 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Межевич М.В.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 29.05.2017 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.