Справа № 802/2184/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2184/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

25 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника позивача: Пасєки Г.М.

представника відповідача: Гнатюка М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Апеляційного суду Вінницької області до виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року позивач - Апеляційний суд Вінницької області звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

25 травня 2017 року на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх. № 8463/17) від позивача.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник позивача заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зважаючи на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до плану-графіку проведення перевірок, затвердженого наказом ВД ВОВ Фонду ССзТВП від 16.09.2016 №221-ОД та на підставі направлення №138 від 17.10.2016 посадовими особами ВД ВОВ Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено планову перевірку Апеляційного суду Вінницької області з питань правомірності використання коштів Фонду за період з 01 квітня 2012 року по 30 вересня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт б/н від 28.10.2016, який підписано позивачем із запереченнями, які надіслані відповідачу 08.11.2016, про що свідчить відмітка на поштовому відправленні та отримані відповідачем 14.11.2016.

В акті перевірки посадовими особами відповідача зафіксовано ряд порушень. Зокрема, листок непрацездатності серії АВЯ №082506 (загальне захворювання), виданий ОСОБА_4 на період з 05.06.2013 по 14.06.2013, прийнятий до оплати з трьома виправленнями на лицьовому боці, чим порушено п.4.5 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №532/274/136-0с/1406 від 03.11.2004 та ч. 1 ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 №2240-III. Сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 925,40 грн.

Порушення Апеляційним судом Вінницької області вимог ст.ст. 7 та 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 №2240-III (із змінами) призвели до зайвих нарахувань коштів по листку непрацездатності ОСОБА_5, які не були повернуті, а були скориговані в бік зменшення по наступному листку непрацездатності. Сума неправомірно використаних коштів становить 110,28 грн.

Також при призначенні матеріального забезпечення застрахованим особам ОСОБА_6 та ОСОБА_8. позивачем порушено п. 9 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 у зв'язку із включенням до розрахунку для обчислення середньої заробітної плати одноразової виплати без врахування пропорційно відпрацьованого часу вказаним особам.

Крім того, при призначенні матеріального забезпечення ОСОБА_7, встановлено порушення ч. 3 ст. 30 та ст. 33 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV та п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, у зв'язку з включенням до розрахунку для обчислення середньої заробітної плати премії, яка була нарахована у жовтні місяці 2015 року та зайво нараховано допомогу за рахунок коштів Фонду в сумі 1910,87 грн.

За наслідками виявлення порушень, що відображені в акті перевірки, 08 листопада 2016 року відповідачем прийнято рішення № 116 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, відповідно до якого відшкодуванню до Фонду підлягають кошти у сумі 6534,46 грн, в тому числі за порушення, допущені за період до 01.01.2015 - 4623,59 грн, за порушення, допущені за період після 01.01.2015 - 1910, 87 грн, а також застосовано фінансові санкції у розмірі 955,44 грн.

Вважаючи, що відповідачем протиправно винесено вказане рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення №116 від 08.11.2016 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, зважаючи на таке.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18 січня 2001 року № 2240-III (далі - Закон № 2240-III).

Відповідно до ст. 1 Закон № 2240-III загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону № 2240-III застраховані особи мають право отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 51 Закону № 2240-III визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Відповідно до ст. 51 Закону № 2240-III, з метою удосконалення порядку видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, розроблено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455 (далі - Інструкція № 455), яка визначає порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі.

За приписами п. 1.4.1. Інструкції № 455 право видачі листків непрацездатності надається лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров'я.

Водночас, нормами п. 8.3. Інструкції № 455 визначено, що за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з п. 1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 3 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, (далі - Інструкція № 532) листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

Положеннями п. 2.2. Інструкції № 532 визначено, що паспортна частина ЛН (прізвище непрацездатного, ім'я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції № 532 підкреслюється слово "первинний" або "продовження" із зазначенням номера та серії попереднього ЛН у разі його продовження. Чітко вказуються: назва і місцезнаходження закладу охорони здоров'я (повністю), що підтверджуються штампом та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності"; дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою вказується рік), прізвище, ім'я, по батькові непрацездатного (повністю); число повних років (цифрами); стать підкреслюється; місце роботи: назва і місцезнаходження підприємства, установи, організації (повністю).

За приписами п. 9 Інструкції № 532 у графі "Діагноз первинний" позначається термін вагітності на час звернення, у графі "Діагноз заключний" - орієнтовний термін пологів, у графі "Причина непрацездатності:" - "вагітність та пологи"; у графі "Режим:" - "амбулаторний та стаціонарний"; у графі "Звільнення від роботи" одним рядком записується сумарна тривалість відпустки з відміткою дати відкриття ЛН, у графі "Стати до роботи" - дата закінчення відпустки. ЛН затверджується підписом лікуючого лікаря, завідувача жіночої консультації, для іногородніх жінок - додатково керівником закладу охорони здоров'я. ЛН завіряється печаткою закладу охорони здоров'я. Додаткові дні післяпологової відпустки при патологічних пологах і багатоплідній вагітності оформлюються окремим (додатковим) бланком ЛН.

Розглядаючи доводи апелянта щодо необґрунтованого прийняття позивачем до оплати листка непрацездатності серії АВЯ № 082506 виданого ОСОБА_4 з п'ятьма виправленнями, колегія суддів враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є страхувальником по коштах Фонду, а особи відносно яких видано досліджувані лікарняні листки - застрахованими особами.

Зі змісту вказаного ЛН слідує, що в частині, яка заповнюється лікарем, наявні порушення вимогам Інструкції № 532, а саме наявні більше двох виправлень.

Так в частині зазначення по батькові непрацездатного здійснено виправлення та зазначено "виправленому вірити" із підписом лікаря.

Також виправлено число з "06.06.13р." на "05.06.13р.", де також зазначено "виправленому вірити" із підписом лікаря.

У графі "продовжує хворіти" було помилково підкреслено дане словосполучення, у зв'язку з чим його закреслено та закреслено №020118, тобто номер наступного лікарняного листка непрацездатності, за яким особа продовжувала хворіти.

Апелянт зазначає, що вказаний листок непрацездатності підлягав заміні, оскільки не відповідає вимогам п. 4.5 Інструкції № 532.

Проте суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції щодо того, що саме лікарі несуть відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

Крім того, відповідно до ст. 28 Закону № 2240 страховик має право здійснювати перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам. Крім того, страховик зобов'язаний: здійснювати контроль за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей, визначених статтями 27 і 51 цього Закону.

Нормами п. 8.1. Інструкції № 455 передбачено, що контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров'я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров'я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об'єднання.

При цьому, за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян не передбачено відповідальності пацієнтів, оскільки відповідальними особами за таке заповнення визначено саме лікарів (п. 8.3 Інструкції № 455).

Між тим, апелянтом не наведено нормативного обґрунтування з зазначення конкретних правових норм, які уповноважують позивача відмовляти у прийнятті ЛН при наявності у ньому більше двох виправлень.

Також не приймаються апеляційним судом до уваги твердження апелянта стосовно неможливості встановити чи вийшов працівник на роботу, оскільки з пояснень представника позивача встановлено, що факт виходу ОСОБА_4 на роботу підтверджується висновками комісії із соціального страхування страхувальника, які ґрунтуються на відомостях з табелю обліку робочого часу та інших документах.

Таким чином, за відсутності відповідальності пацієнта стосовно правильності заповнення листків непрацездатності, а також враховуючи, що сам факт настання страхового випадку по досліджуваному листку непрацездатності не ставиться під сумнів органом Фонду, судова колегія не вбачає підстав для повернення коштів Фонду, які були виплачені відповідно до вказаного листка непрацездатності.

Аналізуючи доводи апелянта щодо навяності порушень у діях позивача при виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції зважає на наступне.

В даному випадку, позивачем було самостійно виявлено зайво нараховані кошти по листку непрацездатності. Однак дані кошти не повернуті, а були скориговані в бік зменшення по наступному листку непрацездатності. Розмір допомоги по листку непрацездатності, серії АГЯ №116813 (загальне захворювання), який видано ОСОБА_5 за період з 21.11.2013 року по 29.11.2013 року було розраховано з урахуванням 100% страхового стажу.

Проте, за результатами перевірки встановлено, що застрахована особа має стаж до 8-ми років та відповідно розмір страхового стажу становить 80%. Зайво нараховані та виплачені кошти за рахунок Фонду в сумі 110,28 грн., самостійно виявлені страхувальником, але не були повернуті на рахунок Фонду, як зайво використані, а скориговані в бік зменшення в заяві-розрахунку №245 від 15.01.2014 по наступному листку непрацездатності серії АВЯ №264943(первинний), виданому ОСОБА_5 з 22.12.2013 року по 31.12.2013 року.

Враховуючи той факт, що позивач при нарахуванні допомоги по тимчасовій непрацездатності, в першому випадку, допустивши виплату за листком непрацездатності в більшому розмірі, чим передбачено чинним законодавством, але в подальшому скоригував нарахування по наступному листку непрацездатності шляхом зменшення такої виплати, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що в даному випадку безпідставними є висновки відповідача щодо необхідності повернення вказаних коштів, оскільки фактично відбулося використання коштів у межах законодавчо визначених сумах.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про наявність порушень при призначенні матеріального забезпечення ОСОБА_6 та ОСОБА_8., апеляційний суд враховує такі обставини справи.

Апелянт зазначає, що при включенні до розрахунку для обчислення середньої заробітної плати одноразової виплати без врахування пропорційно відпрацьованого часу вказаним особам, позивачем допущено порушено вимог п. 9 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі - Порядок № 1266).

Так, ОСОБА_6 включено до розрахунку для обчислення середньої заробітної плати повного розміру премії, що носить разовий характер, нарахованої в грудні 2012 року, коли застрахована особа не працювала з поважних причин з першого до першого числа з 01.12.2012 року по 22.12.2012 року (тимчасова непрацездатність), щорічна відпустка з 24.12.2012 року по 18.01.2013 року), зайво нарахована допомога за рахунок коштів Фонду в сумі 3098,11 грн., а саме: по листку непрацездатності серії АВЯ №128279, виданому ОСОБА_6 за період з 28.02.2013 року по 05.03.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 138,87 грн.; листку непрацездатності серії АВЯ №057948, виданому ОСОБА_6 за період з 06.03.2013 року по 18.03.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 1110,96 грн.; листку непрацездатності серії АВЯ №129225, виданому ОСОБА_6 за період з 19.03.2013 року по 22.03.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 555,48 грн.; листку непрацездатності серії АВЯ №222505, виданому ОСОБА_6 за період з 27.05.2013 року по 04.06.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 242,40 грн.; листку непрацездатності серії АВЯ №059809, виданому ОСОБА_6 за період з 05.06.2013 року по 13.06.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 565,60 грн.; листку непрацездатності серії АВЯ №222703, виданому ОСОБА_6 за період з 14.06.2013 року по 21.06.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 484,80 грн.

ОСОБА_8. при обчисленні середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності включено одноразову виплату без вираховування пропорційно відпрацьованого часу (відпрацьовано у грудні 2012 року 13 днів), що призвело до зайвого нарахування допомоги за рахунок коштів Фонду в сумі 489,80 грн., а саме: по листку непрацездатності серії АВЯ №022076, виданий ОСОБА_8. за період з 21.01.2013 року по 30.01.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 219,64 грн.; по листку непрацездатності серії АВЯ №057948, виданий ОСОБА_8. за період з 19.03.2013 року по 26.03.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 172,44 грн.; по листку непрацездатності серії АВЯ №162940, виданий ОСОБА_8. за період з 23.05.2013 року по 28.05.2013 року, сума неправомірно використаних коштів Фонду становить 97,72 грн.

В той же час, нормами п. 9 Порядку № 1266 передбачено, що до середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) включається заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У разі коли застрахована особа частину місяця в розрахунковому періоді не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), для обчислення середньої заробітної плати заохочувальні та компенсаційні виплати, що мають разовий характер, та виплати, що не передбачені актами законодавства або що провадяться понад встановлені зазначеними актами норми, в такому місяці враховуються пропорційно відпрацьованому часу.

Так, наказом №94/42 від 24.12.2012 Апеляційного суду Вінницької області вирішено преміювати державних службовців Апеляційного суду Вінницької області за січень-листопад 2012 року за рахунок економії коштів та по результатам роботи в розмірі 74,6 % від заробітної плати за фактично відпрацьований час.

В матеріалах справи наявні розрахунки середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_6 та ОСОБА_8., в яких відображно, що одноразові виплати було включено з вираховуванням пропорційно відпрацьованого часу.

За таких обставин судова колегія вважає, що відповідачем не доведено протиправності в діях позивача при включенні до розрахунків для обчислення середньої заробітної плати ОСОБА_6 та ОСОБА_8. премій, оскільки такі розрахунки проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо призначення матеріального забезпечення за період з 01.01.2015по 30.09.2016 ОСОБА_7 слід зазначити наступне.

Як слідує з матеріалів справи, при розрахунку середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_7 було включено премію, яка була нарахована у жовтні 2015 року. Однак ОСОБА_7 була надана відпустка без збереження заробітної плати з 31.08.2015 по 30.10.2015 року. При нарахуванні і виплаті премії ОСОБА_7 за жовтень 2015 року, позивач врахував, що нею відпрацьовано один день - 31 жовтня 2015 року і пропорційно до відпрацьованих днів здійснив нарахування премії.

Положеннями п. 3 Порядку №1266 передбачено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов'язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).

Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.

За приписами ч. 3 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Відповідно до ст. 33 Закону № 1105-XIV передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР визначено, що структуру заробітної плати складають: основна заробітна плата, що являє собою винагороду за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Враховуючи вищевказане, колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції, що при розрахунку середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_7 позивачем правомірно включено премію за жовтень та включено жовтень в місяці розрахункового періоду, оскільки особа в жовтні працювала один календарний день зайнятості, а саме 31.10.2015.

Водночас, посилання апелянта на застосування в даному випадку вимог п. 3 Порядку №1266 є помилковим, так як у жовтні ОСОБА_7 не працювала з поважних причин з 01.10.2015 по 30.10.2015, а не з першого до першого числа, як передбачено у вказаній нормі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в ході апеляційного перегляду справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення №116 від 08.11.2016 є протиправним та підлягає скасуванню, в той час як доводи апелянта не підтверджують правомірності винесення ним оскаржуваного позивачем рішення.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апелянта стосовно неможливості стягнення з нього судового збору внаслідок його звільнення від такої сплати, оскільки в даному випадку йдеться про стягнення судових витрат по справі на користь позивача, відповідно до вимог ст. 94 КАС України, де процесуальні норми не передбачають можливості звільнення суб'єкта владних повноважень від їх сплати внаслідок винесення рішення суду не на користь такого суб'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення, у зв'язку із чим оскаржуване рішення прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 травня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.