Справа № 686/25669/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/25669/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

23 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

секретар судового засідання: Охримчук М.Б.,

за участю:

представника позивача: Упадова Дениса Дмитровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції УДППЗ "Укрпошта" (ПАТ "Укрпошта") до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про оскарження діяльності суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про оскарження діяльності суб`єкта владних повноважень.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняте нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував. Просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно а належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про заміну сторони у зв`язку із правонаступництвом.

Розглянувши вказане клопотання, з врахуванням положень ст. 55 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що вказану заяву слід задовольнити та в порядку процесуального правонаступництва замінити позивача по справі з Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції УДППЗ "Укрпошта" на Публічне акціонерне товариство "Укрпошта".

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.01.2016 року позивачем було надано звіти до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу за призовом під час мобілізації.

В зв`язку із тим, що станом на 01 серпня 2016 року зазначена в звіті до відшкодування сума 6 999,27 грн. не була відшкодована, позивачем було направлено відповідачу лист №02-2893 від 31.08.2016 року, в якому він просив письмово повідомити чи внесено відомості відповідних Звітів до Зведеного звіту праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради з вказаного питання, однак відповіді не отримав.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, проте вважає, що оскаржуване рішення слід змінити, з огляду на наступне.

В силу положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 119 КЗпП України, за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З метою визначення механізму виплати компенсації, Кабінетом Міністрів України постановою від 04 березня 2015 року №105 затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 105).

У відповідності до вимог п. 2 Порядку № 105 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:

- Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

- структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад.

Як визначено п. 4 Порядку №105 для отримання компенсації з бюджету середнього заробітку підприємства, установи та організації подають щомісяця до 15 числа органові соціального захисту населення звіти про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 1, погоджені районним (міським) військовим комісаріатом або військовою частиною, що здійснювали призов працівників на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа структурному підрозділу соціального захисту населення копій зазначених звітів, а також зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 2.

Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.

Згідно з Порядком № 105 виплату працівникам середнього заробітку здійснює підприємство. Компенсація підприємствам витрат на виплату середнього заробітку працівникам здійснюється Міністерством соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі обласним департаментам соціального захисту, які, в свою чергу, перераховують їх в районні (міські) управління, а останні - підприємствам.

Згідно Наказу Міністерства фінансів України від 24.12.2012 №1407 затверджено Порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами. На підставі вищезазначеного Порядку № 105, Міністерство соціальної політики України відповідно до поданої Департаментом соціального захисту населення обласної державної адміністрації зведеної заявки перераховує кошти з державного бюджету Головному управлінню Державної казначейської служби України у Хмельницькій області на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам.

Департамент здійснює розподіл коштів, що надійшли від Міністерства соціальної політики України, в розрізі районних органів соціального захисту населення згідно з поданими звітами. Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області перераховує кошти до районних органів державної казначейської служби України відповідно до поданого розподілу.

Районні органи соціального захисту населення, відповідно до перерахованих коштів органами державної казначейської служби України, перераховують кошти підприємствам, установам, організаціям на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам, відповідно до заявлених сум.

Щодо доводів відповідача про внесення змін у ст. 119 КЗпП України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ та на Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 року», згідно яких вказані компенсаційні виплати не передбачені, а тому здійснювати виплати компенсації немає можливості, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до змін які були внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII та набрали чинності з 01.01.2016 року компенсаційні виплати, передбачені ст. 119 КЗпП були відмінені лише з 01.01.2016, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вказані зміни на правовідносини щодо компенсації заробітної плати за листопад - грудень 2015 року не розповсюджуються.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи відповідача, про те, що в Державному бюджеті 2016 року відсутня програма 2501350 "Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період", оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції позивачем звіт було подано за листопад-грудень 2015 року, а в Законі України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» програма 2501350 діяла, а відтак немає підстав для відмови у здійсненні виплат.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт щодо неможливості здійснення виплат позивачу по компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період посилається на відсутність бюджетних асигнувань для таких виплат.

Однак суд не приймає доводи до уваги, оскільки за підприємствами, установами та організаціями, працівники яких призвані на військову службу, закріплене право на відшкодування виплаченого середнього заробітку таким працівникам за рахунок коштів державного бюджету, а їх відсутність не позбавляє наявного у позивача права на відшкодування понесених витрат.

Згідно з частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00). Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). У зв`язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та Закону України "Про Державний бюджет" на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон.

У пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України" зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004 , від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

У рішенні від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави /підпункт 3.2/.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відсутність коштів у Мінсоцполітики України не може бути підставою для порушення права позивача на відшкодування компенсації за нарахований та виплачений середній заробіток працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за листопад-грудень 2015 року у сумі 6 999,27 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

В той же час, колегія суддів зазначає, що під час розгляду апеляційної скарги представником позивача було зазначено, що при подачі позову ним було помилково вказано орган до Зведеного звіту якого відповідач мав подати відомості відповідних звітів позивача, а саме Департамент соціальної політики КМДА. Тоді, як звіт позивача має бути поданий до Зведеного звіту управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

У зв`язку з чим, судом першої інстанції було помилково зазначено про подання відповідних звітів позивача до Зведеного звіту Департаменту соціальної політики КМДА, а тому просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині змінити.

Розглянувши заяву представника Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції УДППЗ "Укрпошта" (ПАТ "Укрпошта"), колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, однак не вірно зазначив орган до Зведеного звіту якого відповідач мав подати відомості відповідних звітів позивача, а саме замість Департаменту соціальної політики КМДА мав би зобов`язати відповідача внести відомості відповідних звітів Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції УДППЗ "Укрпошта" (ПАТ "Укрпошта") до Зведеного звіту управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що дане рішення суду підлягає зміні в частині зобов`язання відповідача внести відомості відповідних звітів позивача до зведеного звіту управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Також, зміні підлягає частина 5 результативної частини рішення, зігдно якої суд першої інстанції помилково стягнув з державного бюджету України на користь позивача судовий збір в розмірі 1378 грн.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами перегляду апеляційної інстанції позовні вимоги задоволено повністю, то правильним буде стягнення понесених позивачем судових витрат в сумі 1378 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Згідно з ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції УДППЗ "Укрпошта" (ПАТ "Укрпошта") до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про оскарження діяльності суб`єкта владних повноважень змінити, виклавши частини 3 та 5 результативної частини постанови в такій редакції:

Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради внести відомості відповідних звітів Хмельницької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ( Публічне акціонерне товариство "Укрпошта") до Зведеного звіту управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства "Укрпошта" судовий збір у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) р/р 1016 в Хмельницькій обл. управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 315784, ЗКПО 21344146, ІПН 55, СВ №200079742 за рахунок бюджетних асигнувань управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 травня 2017 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.