Справа № 712/6013/17
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6013/17
Провадження № 2а/712/526/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року суддя Соснівського районного суду м.Черкаси - Мельник І.О. розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій незаконними, мотивуючи тим, що він являється інвалідом війни І групи та має право на отримання щорічної допомоги до Дня Перемоги. Дана допомога виплачується відповідачем не в повному обсязі. Відповідно до вимог закону розмір такої допомоги становить 10 мінімальних пенсій за віком, а він отримав в 2017 році лише 3500 грн. Вважає що такими діями Департамент порушує його право на отримання допомоги до Дня Перемоги, просить суд визнати такі дії відповідача незаконними, зобов'язати його нарахувати та виплатити позивачеві вказану допомогу, відшкодувати заподіяну шкоду в розмірі 80 000 грн.

Стороною відповідача надано суду заперечення, в яких зазначено, що дії Департаменту відповідають чинному законодавству, порушень прав і свобод позивача не відбулося..

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, щопозивач ОСОБА_1 є інвалідом війни І групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.09.2005.

ОСОБА_1 звертався до відповідача - Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації з заявою про виплату йому грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Листом № 355/02-06 від 24.04.2017 Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації повідомило позивача, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2017 році відповідно до законів «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» і згідно з розпорядженням начальника Придніпровського управління праці та соціального захисту департаменту соціальної політики Черкаської міської ради позивачеві призначена допомога за 2017 рік у розмірі 3500 грн. Дана виплата за 2017 рік здійснена відділенням Укргазбанку 1005/1005 21.04.2017 (платіжне доручення № 33).

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII, який набрав чинності 01.01.1994, визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. Стаття 13 наведеного закону передбачає пільги інвалідам війни.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року N 367-XIV статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 4 липня 2002 року № 52-IV, частину четверту слід вважати п'ятою.

Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. №107-VI, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст частини п'ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» змінено та викладено в новій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України»

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та, відповідно до п. 5 резолютивної частини рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Відповідно до п. 26 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України норми ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012р. № 3-рп/2012 надає тлумачення положень ст.1, ч.1 ст.17, ч.3 ст.22, ст.ст. 46,48, ч.1,3 ст.95, ч.2 ст.96, пн. 2,3,6 ст.116 Конституції України, положень ст.6, ч. 2ст.19, ч.2 ст.95, ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України у взаємозв'язку з положеннями пн. 5 ч. 1 с. 4 Бюджетного кодексу України, пн.. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України при ухваленні даного рішення суд виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язуються з його функціями, визначеними в пунктах 2,3 ст. 116 Конституції України. Отже, КМУ регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Конституції України вирішення питання про відповідність Конституції України законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України належить до повноважень Конституційного суду України.

Конституційним судом України не приймалось рішення про визнання неконституційною постанови Кабінету Міністрів України № 223.

Суд приходить до висновку, що Департамент соціального захисту населення під час нарахування позивачу у 2017 році разової грошової допомоги до 5 травня діяв правомірно та у межах своїх повноважень і відповідно до вимог чинного законодавства.

Листом Департамент соціального захисту населення від 24.04.2017 позивачу роз'яснено, що виплата грошової допомоги проводиться відповідно до виділених бюджетом коштів та постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 223«Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2017 році відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 3500 грн., тому відсутні правові підстави для здійснення перерахунку та виплати такої грошової допомоги.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, в якому зазначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Тому, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Також судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 09.10.1079 року у справі «Ейрі проти Ірландії» який констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ірландії» від 12.20.2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватись, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

За таких обставин з боку відповідача відсутні протиправні дії щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст.11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, КАС України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ , Законом України «Про Державний бюджет», суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій незаконними відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів в порядку, передбачеому ст. 186 КАС України.

Головуючий І.О.Мельник