Справа № 185/9809/16-а (2-а/185/553/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2017 рокусправа № 185/9809/16-а (2-а/185/553/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року у справі №185/9809/16-а (провадження №2а/185/64/17) за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

02 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просила: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови обліку та зарахування до педагогічного стажу роботи період роботи позивача в Тернівській школі естетичного виховання на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера з 05 листопада 1993 року по 17 вересня 1997 року та з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року та на посаді виконуючого обов'язки директора з 18.09.1997 року по 05.10.1997 року, на посаді директора школи естетичного виховання з 16.10.1997 року по 01.08.2000 р., зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи що надає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» час роботи позивача в Тернівській школі естетичного виховання на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера з 05 листопада 1993 року по 17 вересня 1997 року та з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року та на посаді виконуючого обов'язки директора з 18.09.1997 року по 05.10.1997 року, на посаді директора школи естетичного виховання з 16.10.1997 року по 01.08.2000 р., визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови провести виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсії станом на день її призначення, зобов'язати відповідача провести на користь позивача виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення їй пенсії за віком.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що Право на пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років, вона отримала незалежно від віку ще в серпні 2005 року. За призначенням пенсії даного виду не зверталася. Загальний стаж роботи з дітьми на педагогічній посаді складає - 35 років (з 03 лютого 1976 року по 31 серпня 2016 року). 08 листопада 2016 року нею було отримано відповідь від відповідача, з якої вона дізналася, що стаж її роботи на посаді викладача (в позашкільному навчальному закладі) з 05 листопада 1993 року по 17.09.1997 року та з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року (день призначення пенсії) на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючого обов'язки директора школи естетичного виховання, з 16.10.1997 року по 01 серпня 2000 року на посаді директора школи естетичного виховання в Тернівській школі естетичного виховання не входить до списку закладів і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затверджених Постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року. Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства соціального захисту населення України розповсюджено на викладачів музичних, мистецьких, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших порядок призначення пенсій за вислугою років, передбачений Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року без внесення змін в зазначену постанову, що підтверджується листом заступника Міністра соціального захисту населення України від 01.02.1995 року № 01-3/133-02-2 на адресу обласних управлінь соціального забезпечення на місцях. Відсутність посади викладача в позашкільному навчальному закладі в Постанові Кабінету Міністрів України № 909 при наявності цієї посади в дорученні Кабінету Міністрів України № 397/21 від 06.01.1995 року не може бути підставою для відмови в зарахуванні такого періоду роботи до педагогічного стажу що надає право на призначення пенсії за вислугою років. Маючи тривалий педагогічний стаж роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугою років (від 25 до 30 років), їй вистачає стажу для нарахування даної пенсії, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови позивачу в зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 05 листопада 1993 року по 17.09.1997 року та з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року (день призначення пенсії) на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючого обов'язки директора школи естетичного виховання, з 16.10.1997 року по 01 серпня 2000 року на посаді директора школи естетичного виховання в Тернівській школі естетичного виховання;

- зобов'язано Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи з 05 листопада 1993 року по 17.09.1997 року та з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року (день призначення пенсії) на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючого обов'язки директора школи естетичного виховання, з 16.10.1997 року по 01 серпня 2000 року на посаді директора школи естетичного виховання, в Тернівській школі естетичного виховання;

- визнано неправомірними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови позивачу провести виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення;

- зобов'язано Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду касувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 19 вересня 2016 року звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком.

З 19.09.2016 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 08.11.2016 року позивачу було роз'яснено, що посада викладача в Тернівській школі естетичного виховання не передбачена Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 433, тому період роботи позивача в цьому закладі неможливо зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років та права на виплату грошової допомоги.

Вважаючи відмову відповідача в зарахуванні стажу та виплаті грошової допомоги протиправною позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних пенсій, яка не підлягає оподаткуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191.

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік № 909).

Виплата грошової допомоги здійснюється, зокрема, за умови, що особа працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наявності відповідного страхового стажу на таких посадах.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про позашкільну освіту», педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14 червня 2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посади викладача школи мистецтв, вчителя та викладача всіх спеціальностей включені до переліку посад педагогічних працівників.

Разом з тим, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Отже, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ та виплати грошової допомоги необхідна наявність спеціального стажу роботи на посадах, згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Посада викладача по класу фортепіано та концертмейстра в школі естетичного виховання Переліком № 909 не передбачена.

Дорученням Кабінету Міністрів України від 06 січня 1996 року № 397/21 дію Переліку № 909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Суд зазначає, що після прийняття Доручення Кабінету Міністрів від 06 січня 1996 року № 397/21 до Переліку №909 неодноразово вносились зміни щодо розширення кількості посад, які дають право спеціальну пенсію та виплату грошову допомогу, між тим, посади викладача позашкільних закладів освіти, зокрема викладача фортепіано, до Переліку в жодній з його редакцій внесено не було.

Відтак, наявність Доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку № 909 не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільному закладі освіти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року (справа № 21-5932а16).

Відтак, період роботи позивача на посаді викладача фортепіано та концертмейтра в школі естетичного виховання з з 05 листопада 1993 року по 17.09.1997 року та з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року не підлягає врахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Між тим, Порядком №909 передбачена посада директора позашкільного навчального закладу як така, що може бути врахована до спеціального педагогічного стажу, тому стаж роботи позивача на посаді виконуючого обов'язки директора школи естетичного виховання з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року, та з 16.10.1997 року по 01 серпня 2000 року на посаді директора школи естетичного виховання, є спеціальним в розумінні Закону.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи загальний стаж роботи позивача становить 35 років, а спеціальний, який дає право на призначення пенсії за вислугою років становить 2 роки 10 місяців 15 днів, вказаний стаж є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ та виплати грошової допомоги.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою відмову відповідача у призначенні ОСОБА_3 грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних пенсії, яка не підлягає оподаткуванню на підставі пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року у справі №185/9809/16-а (провадження №2а/185/64/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко