Справа № 607/14525/16-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2017 Справа №607/14525/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.

за участю секретаря Костиник О.П., Дрозд Х.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії, визнання права на зарахування до стажу державної служби, який дає право на пенсію за вислугу років, часу роботи на посаді завідуючої експедиції прокуратури Тернопільської області, на посаді завідувача підрозділу з обліку та доставки документів прокуратури Тернопільської області, зобов»язання зарахувати вказані періоди роботи до стажу державної служби, що дає право на пенсію за вислугу років та призначити пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просить визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у призначенні їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням п.п.10,12 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. Визнати за нею право на зарахування до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років працівникам державної служби періоди роботи з 06.10.1992 року по 09.01.1995 року - 2 роки 3 місяці 3 дні на посаді завідуючої експедиції прокуратури області, з 27.03.2000 року по 19.01.2003 року - 2 роки 9 місяців 23 дні на посаді завідувача підрозділу з обліку та доставки документів прокуратури Тернопільської області та зобов'язати відповідача зарахувати вказані періоди до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років працівникам державної служби та призначити їй пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з врахуванням п.п.10,12 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, з 05 грудня 2016 року на підставі довідки прокуратури Тернопільської області № 163 від 05.12.2016 року про складові заробітної тати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.12.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця за вислугою років. Листом від 09.12.2016 року №647/М-14 відповідач повідомив, що з 01.05.2016 року набув чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2016 року №889-VІІІ, у відповідності до якого призначення пенсії державним службовцям за вислугу років не передбачено. Водночас п.п.10,12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зокрема осіб, які станом на 01.05.2016 року мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. В органах прокуратури позивач пропрацювала з 21.02.1980 року на різних посадах і станом на 01.05.2016 року набутий нею стаж державної служби становить 23 роки 6 місяців 24 дні. Однак відповідач всупереч положень Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №758 від 10.11.1994 року неправомірно не зарахував позивачу до 20 річного стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років працівникам державної служби період роботи з 06.10.1992 року по 09.01.1995 року на посаді завідуючої експедиції прокуратури тернопільської області та з 27.03.200 року по 19.01.2003 року- період скорочення посади начальника секретаріату та встановлення посади завідувача підрозділу з обліку та доставки документів, що відносяться до посад державної служби. Вказані дії відповідача позивач вважає неправомірними та просить заявлені нею позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відносно позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 05.12.2016 року звернулася в Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою у якій просила вирішити питання про прийняття документів для призначення пенсії державного службовця за вислугою років.

Листом № 647/М-11 від 09.12.2016 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про порядок та умови призначення пенсії особам, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» встановлені Законом України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року, що набув чинності з 01.05.2016 року. Одночасно позивача було повідомлено про те, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 01.10.2011 року) жінкам, які народилися з 01.04.1961 року пенсія призначається у 60-річному віці.

В силу ч.1 ст.46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року(надалі-Закон №889-VІІІ) одночасно з яким набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України №229 від 26.03.2016 року про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби .

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У відповідності до Закону України №889-VІІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців призначаються особам: -які досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (для жінок, які народилися з 01 квітня 1961 року пенсія призначається у 60-річному віці); -мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (для жінок - 30 років);

-на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України або на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889- VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 02.05.2016 року.

Пунктами 2,6 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №229 від 26.03.2016 року передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону. Обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.

У відповідності до довідки прокуратури Тернопільське області №11/733 вих-16 від 01.12.2016 року стаж державної служби позивача ОСОБА_1 станом на 05.12.2016 року становить 19 років 01 місяць 02 дні.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсії урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 02.11.2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846.

За приписами пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою .

Зазначеним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа яка просить про перерахунок її пенсії.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно пункту 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що діючим пенсійним законодавством України чітко визначено перелік осіб, що мають право на отримання пенсії, зокрема пенсії за вислугу років за наявності відповідного стажу роботи на посадах, які віднесені до певних категорій посад державної служби та регламентовано порядок звернення вказаних осіб із відповідною заявою про призначення чи перерахунок пенсії, у відповідності до якого підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд України в своїй постанові від 06.12.2016 року у справі №2-а-4639/11/2414 та Вищий адміністративний суд у постанові від 23.08.2016 у справі № К/800/22842/16.

Як слідує із письмових заперечень відповідача, позивач ОСОБА_1 із заявою установленої форми про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до Закону України «Про державну службу» до відповідача не зверталась, подала заяву довільної форми в якій просила прийняти подані нею документи на призначення пенсії. Вказані документи Тернопільським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області не розглядались, рішення про призначення чи відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та відмову у зарахуванні відповідних періодів роботи позивача до стажу, який дає право на пенсійне забезпечення державного службовця у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII прийняте не було. Окрім цього, позивач ОСОБА_1 на момент звернення до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про прийняття документів для призначення пенсії державного службовця за вислугою років не досягла законодавчо встановленого пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який для жінок, які народилися з 01 квітня 1961 року становить 60 років.

Відтак суд приходить до висновку, що за вказаних обставин у відповідача не виникло відповідного правового обов»язку розглянути подані позивачем документи та прийняти рішення щодо призначення чи відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, приймаючи до уваги те, що позивач в установленому порядку із належно оформленою заявою про призначення пенсії до відповідача не зверталась і Тернопільським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області не було прийнято рішення про призначення чи відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та відмову у зарахуванні відповідних періодів роботи позивача на різних посадах в прокуратурі Тернопільської області до стажу, який дає право на пенсійне забезпечення державного службовця у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю. Відмова у задоволенні вказаного позову не позбавляє позивача права на повторне звернення до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії, поданою у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, у позивача у відповідності до ст. 94 КАС України не виникає право на відшкодування понесених нею судових витрат .

Керуючись ст.19, ч.1 ст.46 Конституції України, ст.ст.52, 55, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.6-11, 41, 71, 94, 104, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії, визнання права на зарахування до стажу державної служби, який дає право на пенсію за вислугу років, часу роботи на посаді завідуючої експедиції прокуратури Тернопільської області, на посаді завідувача підрозділу з обліку та доставки документів прокуратури Тернопільської області, зобов»язання зарахувати вказані періоди роботи до стажу державної служби, що дає право на пенсію за вислугу років та призначити пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу» - відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_2