Справа № 807/2305/15
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2305/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представник позивача - не з'явився:

представника відповідача - Станкович В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" до Західного офісу Держаудитслужби про визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Товарна біржа "Закарпатський лісовий ринок" звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тячівської міжрайонної Державної фінансової інспекції про визнання неправомірними дій.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 року, яка занесена до журналу судового засідання, Тячівську міжрайонну Державну фінансову інспекцію було замінено на належного відповідача Державну фінансову інспекцію у Закарпатській області.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 року, яка занесена до журналу судового засідання, Державну фінансову інспекцію у Закарпатській області було замінено на правлнаступника, а саме на Західний офіс Держаудитслужби.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що при проведенні зустрічної звірки з 27.10.2015 року по 29.10.2015 року з питань документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкту контролю - ДП "Брустурянське ЛМГ" та зустрічної звірки з 01.09.2013 року по 31.07.2015 року з питань документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкту контролю - ДП " Брустурянське ЛМГ " питання, що заплановано досліджувати, в направленні не визначено, не конкретизовано, які-небудь документи для підтвердження не надано. Позивач переконаний, що такі дії мають всі ознаки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності (контрольних заходів). Таким чином, позивач вважає, що дії відповідача суперечать встановленому порядку проведення зустрічних звірок, виходять за межі його компетенції і мають на меті під зустрічною звіркою провести інспектування, яке можливе тільки на підставі відповідного рішення суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи, однак надіслав на адресу суду клопотання про розгляд даної справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з мотивів викладених у письмових запереченнях та просив суд у задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи на виконання п. 2.11 Плану контрольно - ревізійної роботи Держфінінспекції України, та п. 1.1.5.1. Плану контрольно - ревізійної роботи Держфінінспекції в Закарпатській області на III квартал 2015 року Тячівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією проводилася ревізія окремих питань фінансово - господарської діяльності в ДП "Брустурянське ЛМГ" за період з 01.09.2013 року по 31.07.2015 року.

В ході проведення ревізії встановлено, що між ДП «Брустурянське ЛМГ», як Замовник, та «Закарпатський лісовий ринок», як Біржа, та ПП «Броксервіс» (Уповноважена брокерська контора №2), як УБК укладено договір про проведення торгів по реалізації необробленої деревини №080212/02 від 12.02.2008 року, предметом якого є здійснення Сторонами дій, пов'язаних з підготовкою та проведенням відкритих, аукціонних, спеціалізованих або біржових торгів по реалізації необробленої деревини у відповідності Регламенту організації, підготовки та проведення торгів по продажу необробленої деревини (Товар), Положення про проведення торгів чи аукціонів та Правил біржової торгівлі, що діють на Біржі, а також чинного законодавства України.

Зважаючи на те, що умовами договору визначено, що Біржа прийме на свій рахунок кошти в якості гарантійних внесків від учасників торгів, які подали заявки на купівлю Товару, та в подальшому переможцям торгів гарантійні внески зараховуються в рахунок оплати за придбаний Товар, а також відповідно до умов Регламенту організації, підготовки та проведення відкритих та спеціалізованих торгів з продажу необробленої деревини, затвердженого рішенням Біржового комітету Товарної біржі «Закарпатський лісовий ринок» від 12.08.2008 року, (нова редакція від 16.02.2015 року), переможцям торгів суми гарантійних внесків по придбаних лотах зараховуються до вартості придбаної необробленої деревини та перераховуються Біржею на розрахунковий рахунок Продавця.

Для дослідження питань на предмет повноти та достовірності перерахування суми гарантійних внесків отриманих від переможців торгів, що відбулися в періоді з 10.12.2013 року по 03.07.2015 року, відповідно до вимог п. 12 ст. 10 Закону України від 26.01.1993 № 2939-ХХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (із внесеними змінами) та вимог п.26 Постанови КМУ від 20.04.2006 року №550 «Про затвердження Порядку проведення інспектування державною контрольно- ревізійною службою» на підставі направлень на проведення зустрічної звірки №88 та № 89 від 26.10.2015 року головними державними фінансовими інспекторами Тячівської МДФІ Немеш М.А. та ОСОБА_5 проведено зустрічну звірку в Торговій біржі «Закарпатський лісовий ринок». (а.с. 11-12)

Проведеною звіркою, яка оформлена довідкою від 04.11.2015 р. №11-27-07/64з (а.с. 88-94) встановлено, що станом на 01.08.2015 року гарантійні внески, сплачені переможцями торгів, що відбулися 09.06.2015 року, 03.07.2015 перераховано Біржею на рахунок ДП «Великобичківське ЛМГ» частково, зокрема не перераховано суми гарантійних внесків в розмірі 12141,5 грн.

В ході зустрічної звірки Біржею надано бухгалтерські документи за період з 01.08.2015 року по 29.10.2015 року, які підтверджують перерахування за період з 04.09.2015 року по 29.10.2015 року на рахунок ДП «Брустурянське ЛМГ» сум гарантійних внесків в розмірі 17226,00 грн., отриманих від переможців торгів станом на 31.07.2015 року.

Таким чином звіркою встановлено, що станом на 29.10.2015 року Біржею на рахунок ДП «Брустурянське ЛМГ» не перераховано суму у розмірі 3400,00 грн., отриманих від переможців торгів що відбулися в періоді з 11.06.2014 року по 03.07.2015 року.

Згідно п.12 ст.10 Закону України « Про основні засади державного фінансового контролю в Україні» передбачено, проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Пунктом 12 статті 10 Закону України "Про основні засади державного фінансового контролю в Україні" передбачено право органу державного фінансового контролю на проведення у суб'єктів господарювання, які мали правові відносини з підконтрольною установою, зустрічної звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, зустрічна звірка - це метод документального підтвердження у суб'єктів господарювання які мали правові відносини з підконтрольною установою, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи.

Відповідно до пункту 26 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях. Для проведення зустрічної звірки посадовій особі контролюючого органу видається направлення встановленого Мінфіном зразка за підписом керівника, скріпленим печаткою відповідного контролюючого органу.

За результатами зустрічної звірки складається у чотирьох примірниках довідка, перший, другий та третій примірники якої долучаються до відповідних примірників акта ревізії. Четвертий примірник довідки складається для підприємства (установи чи організації), на якому проводилася зустрічна звірка. Підписання та вручення підприємству (установі чи організації) довідки зустрічної звірки здійснюється у тому ж порядку, який визначений для акта ревізії.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно до пункту 3 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

Отже, предметом оскарження відповідно до статті 13 Закону № 2939-XII є дії чи бездіяльність службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що акт перевірки або довідка, складена за результатами зустрічної звірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Довідка про проведення зустрічної звірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка довідки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо її складання, викладення у ній висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Під порушенням прав і свобод фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин слід розуміти ті негативні наслідки, що були спричинені рішенням органів влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 визначивши зміст поняття "охоронюваний законом інтерес" констатував, що в юридичних актах термін "інтерес", враховуючи його як етимологічне, так і загально соціологічне, психологічне значення, вживається у широкому чи вузькому значенні як самостійний об'єкт правовідносин, реалізація якого задовольняється чи блокується нормативними засобами.

Тобто, охоронювані законом інтереси - це інтереси певної особи (або групи осіб), які спираються на закон або випливають з інших правових норм і охороняються державою нарівні з правами.

На переконання суду, дії по проведенню зустрічної звірки не породжують, не змінюють або припиняють права чи обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, а в силу положень норм Порядку, є формою викладення результатів зустрічної звірки; будь-які висновки, викладені в акті перевірки самі по собі не можуть порушувати права, свободи чи інтереси позивача.

Таким чином, оскільки дії відповідача не породжують для позивача правових наслідків, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог з урахуванням письмових заперечень відповідача, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 9, 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" до Західного офісу Держаудитслужби про визнання неправомірними дій - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання її копії (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

СуддяМ.М. Луцович