Справа № 2-а-3156/11/1470
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2012-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2012 р.Справа № 2-а-3156/11/1470

Категорія:Головуючий в 1 інстанції: Трещова О.Р.

складу податкового кредиту суму ПДВ по податковій накладній, яка не містить місця розташування юридичної особи-продавця ПП «МІЛЕН»- послуги по збиранню урожаю на загальну суму 36100,0, в тому числі ПДВ 6017,30 грн., тому задекларовані суми ПДВ не підтверджені даними податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 26.01.2009 року по 31.12.2010 рік в сумі 255346 грн. на підставі отриманих податкових накладних, видаткових накладних, договорів, виписки банку, реєстрів отриманих податкових накладних, авансових звітів, квитанцій прибуткових касових ордерів, активів виконаних робіт, оборотно-сальдових відомостей по рахункам: 203 "Паливо", 208 "Матеріали сільськогосподарського призначення", 232 "Незавершене виробництво", 23 "Виробництво", 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" 644 „Податковий кредит" встановлено завищення задекларованих Позивачем показників в сумі 8813,00 грн.

Відповідно до пп. 7.2.1. п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168 встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особі: або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; й) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з пп. 7.4.5. п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168 встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачу обґрунтовано та правомірно збільшено суму зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 8813,00 грн.

З приводу посилань позивача та відповідних висновків суду першої інстанції про неправомірність прийняття податкового повідомлення - рішення від 04.04.2011р. № на суму 3155,00 грн.- колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою правильності утримання податку з доходів фізичних осіб за період з 26.01.2009 р. по 31.12.2010р. встановлено порушення

вимог Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889, а саме підприємством на порушення пп.9.1.1 п.9.1 ст.9 Закону № 889 не утримано податок з доходів фізичних осіб з виплачених доходів фізичним особам від надання в оренду земельної частки (паю). Всього з виплаченого доходу в сумі 16830,00 грн., не утримано податку з доходів фізичних осіб в сумі 2524,00грн., в тому числі за жовтень 2010 року - 2524,00 грн.

Відповідно до пп. 9.1.1. 1 п.9.1 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше мінімальної суми орендного платежу, встановленої законодавством з питань оренди землі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що донарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб в сумі 2524,00 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 631,00 грн. є цілком обґрунтованим, правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Приписами ч. 4 ст. 70 КАС України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано достатньо належних доказів у підтвердження тих обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Позивачем не спростовано, відповідно до наведених нормт податкового законодавства, правомірності складених податкових повідомлень-рішень, з огляду на що вимоги про скасування останніх є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом норм матеріально та процесуального права, що призвело до неправильно вирішення спору, що в силу ст.202 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Миколаївському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2011 року задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2011 року Фермерського господарства ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Миколаївському районі Миколаївської області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Фермерському господарству ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Миколаївському районі Миколаївської області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року, № від 04.04.2011 року.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання чинності безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: / М.П. Коваль/

Суддя: / В.О. Потапчук/

Суддя: /Г.В. Семенюк/