Справа № 515/427/17
Суддя: Шевирін А. О.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/427/17
Провадження № 2-а/515/796/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря Чумаченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання нечинним та скасування рішення субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Татарбунарської міської ради Одеської області, в якому просив визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області №161-VII від 31 серпня 2016 року «Про затвердження архітектурнопланувального рішення генерального плану зонування територій міста Татарбунари». В обґрунтування вимог зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку за адресою: вул.Гімназична (Енгельса), 28 в м.Татарбунари Одеської області. Зазначив також, що оскільки будинок потребує ремонту, переобладнання та перепланування, позивач 09.12.2016 року звернувся до Татарбунарської міської ради з заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд. ОСОБА_1 вказав, що відповідач будь-якого рішення щодо розгляду заяви не виносив, надавши письмову відповідь від 13.12.2016 року, з якої вбачається, що відповідно до плану зонування м.Татарбунари територія навколо навчального закладу школи-гімназії передбачена для перспективного планування та розміщення зеленої зони і не підлягає відчуженню у приватну власність, при цьому земельна ділянка по вулиці Гімназичній 28 в м.Татарбунари може бути надана лише у короткострокову оренду. Зазначив, що 10.02.2017 року отримав від Татарбунарської міської ради копію спірного рішення про затвердження генерального плану та плану зонування міста. Посилаючись на те, що при затвердженні генерального плану міста не враховано його приватні інтереси, а також порушено право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, ОСОБА_1 вважав спірне рішення органу місцевого самоврядування незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Сторони та їх представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив здійснити розгляд адміністративної справи без участі ОСОБА_1Є та його представника.

Представник Татарбунарської міської ради подав письмові заперечення, в яких адміністративний позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що затвердженню рішення органу місцевого самоврядування від 31.08.2016 року передувала передбачена законодавством процедура його підготовки та прийняття, в тому числі розроблення проектної документації та публічне обговорення проекту рішення. Посилаючись на те, що при прийнятті рішення Татарбунарською міською радою було виконано вимоги державних будівельних норм (далі ДБН), дотримано процедуру розроблення та затвердження генерального плану та плану зонування територій, а також враховано, що поруч зі школою необхідно створити площу зеленої зони, відповідач вважав вимоги ОСОБА_1Є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні адміністративного позову з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що 06 липня 2016 року Татарбунарським міським головою ОСОБА_3 прийнято розпорядження №160-р про проведення 12 серпня 2016 року о 15 годині в районному Будинку культури загальноміських громадських слухань з питання обговорення проекту Архітектурно-планувальної частини Генерального плану та плану зонування міста Татарбунари для врахування інтересів громадськості під час розроблення вказаних проектів (а.с.35).

Зі змісту розпорядження слідує, що Робочій групі з проведення громадських слухань доручено оприлюднити шляхом розміщення на офіційному веб-сайті міськради та у вільному доступі в приміщенні міськради проектів Генплану та плану зонування міста, опублікувати інформаційне повідомлення про проведення слухань на офіційному сайті Татарбунарської міської ради та в районній газеті «Татарбунарський вісник», забезпечити реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до зазначених проектів, а також оприлюднити результати розгляду пропозицій громадськості.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання розпорядження міського голови від 06.07.2016 року було створено Робочу групу, на засіданні якої прийнято низку організаційних та підготовчих рішень для проведення громадських слухань (а.с.а.с.36, 37).

Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року в Районному будинку культури м.Татарбунари проведено громадські слухання, на яких було вирішено узгодити затвердження архітектурно-планувальної частини Генерального плану та плану зонування міста Татарбунари (а.с.38).

Судом також встановлено, що 31 серпня 2016 року на десятій сесії VII скликання відповідачем прийнято рішення №161-VII, яким затверджено архітектурно-планувальне рішення генерального плану та плану зонування територій міста Татарбунари з урахуванням громадських слухань та пропозицій робочої групи виконавчого комітету Татарбунарської міської ради (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, який є власником житлового будинку по вул.Енгельса, 28, м.Татарбунари, звернувся 09.12.2016 року до Татарбунарського міського голови ОСОБА_3 з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,04 га для державної реєстрації речових прав на землю (а.с.а.с.9-11, 13, 21).

Зі змісту листа відповідача від 13.12.2016 року слідує, що позивачу повідомлено про неможливість відчуження у приватну власність земельних ділянок навколо навчального закладу школи-гімназції, оскільки вказана територія відповідно до плану зонування міста Татарбунари передбачена для перспективного планування та розміщення зеленої зони, а також повідомлено про можливість надання вказаної ділянки у короткострокову оренду строком до 5 років (а.с.12).

Вирішуючи публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцевим самоврядуванням в Україні є гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно зі ст.25 цього Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 42 ч.1 ст.26 Закону про місцеве самоврядування визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Пунктами 2 та 9 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI визначено, що генеральним планом населеного пункту є містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. При цьому план зонування території (зонінг) - це містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Планування і забудова територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і обєктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво обєктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та обєктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури; створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; проведення моніторингу забудови; ведення містобудівного кадастру; здійснення контролю у сфері містобудування (стаття 2 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» субєктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Частиною 1 ст.16 цього Закону передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту, який розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і обєктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, обєктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів (ч.1 ст.18 Закону №3038-VI).

Відповідно до ч.1 ст.21 цього Закону громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Частиною 3 ст.21 Закону №3038-VI передбачено, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобовязані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

За змістом ч.ч.4-6 ст.17 Закону оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування. Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються.

Згідно з ч.7 ст.17 Закону №3038-VI пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати, крім інших повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею.

Аналогічні норми містяться Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року №555.

В судовому засіданні встановлено, що Татарбунарською міською радою в межах повноважень, наданих органу місцевого самоврядування спеціальним законодавством, що регулює містобудівну діяльність, замовлено та отримано проекти генерального плану, плану зонування територій, проведено громадські слухання з дотриманням процедури, передбаченої підзаконним нормативним актом, та прийнято відповідне рішення про затвердження зазначених проектів з урахуванням отриманих пропозицій робочої групи міськради та громадськості.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення ОСОБА_1, який мав таку можливість, передбачену законом, до відповідача з пропозиціями щодо внесення змін до проектів генерального плану та плану зонування міста та його участі у громадських слуханнях 12.08.2016 року з наданням пропозицій щодо перенесення зеленої зони навколо навчального закладу в іншу частину з урахуванням вимог державних будівельних норм.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо неврахування органом місцевого самоврядування приватних інтересів ОСОБА_1 та порушення його прав власника при затвердженні генерального плану міста, оскільки, по-перше, спірне рішення не стосується права власності позивача на житловий будинок, та, по-друге, рішення прийняте з урахуванням приватного інтересу інших представників громадськості та, зокрема, їх дітей, що навчаються в школі-гімназії та мають право на наявність зеленої зони площею, встановленою чинним законодавством.

Суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 про наявність у сусідів-землекористувачів дозволів на розробку землеустрою та виготовлення ними державних актів на право власності на земельну ділянку в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі посилання не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

За таких обставин, суд вважає, що Татарбунарська міська рада при прийнятті рішення про затвердження генерального плану та плану зонування міста Татарбунари діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачений спеціальним законодавством у сфері місцевого самоврядування та містобудівної діяльності, добросовісно та розсудливо, з урахуванням прав мешканців міста Татарбунари на участь у процесі прийняття рішення, і тому підстав для скасування цього рішення у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 69-71, 122, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання нечинним та скасування рішення субєкта владних повноважень відмовити.

Апеляційна скарга на постанову подається Одеському апеляційному адміністративному суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: