Справа № 275/706/16-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 травня 2017 року м.Київ К/800/17740/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Голяшкін О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення надання пільг як пенсіонеру Міністерства внутрішніх справ, починаючи з 27 січня 2016 року без врахування обмеження доходу на одного члена сім'ї у розмірі податкової соціальної пільги; зобов'язати відповідача здійснити перерахування за спожитий природний газ за рахунок субвенцій з державного бюджету постачальнику природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» в сумі 14303,74 грн. за період опалювального сезону з 27 січня 2016 року по 31 квітня 2016 року та з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно положень вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України, з 01 серпня 2009 року йому призначено пенсію за вислугою років. До 07 листопада 2015 року позивач користувався пільгами, встановленими ст.22 Закону України «Про міліцію».

01 грудня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області повідомив позивача про те, що у зв'язку з втратою чинності Закону України «Про міліцію», з 07 листопада 2015 року він втратив право на пільги, передбачені вказаним Законом.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року у справі №275/149/16-а визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області щодо незабезпечення з 07 листопада 2015 року надання ОСОБА_1, встановлених ст.22 Закону України «Про міліцію» пільг та зобов'язано відповідача, починаючи з 07 листопада 2015 року забезпечити надання ОСОБА_1 пільг відповідно до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 №389, в редакції станом на 07 листопада 2015 року.

На виконання вказаного судового рішення позивачем було подано відповідачу довідку про склад сім'ї, довідку про доходи дружини та декларацію про його доходи. Листом від 05 жовтня 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області повідомило ОСОБА_1, що він не має права на отримання пільг у зв'язку з перевищенням величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.22 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством.

Пільги на безплатне забезпечення житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами працівникам міліції, які живуть і працюють у сільській місцевості та в селищах міського типу, а також пільги працівникам міліції по оплаті жилої площі, комунальних послуг і палива з 50-процентною знижкою надаються за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом працівника міліції за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 розділу I Закону України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у Законі України «Про міліцію» ч.7 ст.22 викладено у наступній редакції: «Установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389, яка набрала чинності 01 липня 2015 року, затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (надалі - Порядок), яким визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Згідно п.2 цього Порядку дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року №36 до п.2 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389, внесено зміни та слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні), виключено.

Відповідно до п.5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07 листопада 2015 року, визнаний таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Згідно абз.2, 3 п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» за кошишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами іхніх сімей, іншими особами зберігаються пільни, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Отже, Закон України «Про Національну поліцію» не містить норм, які б передбачали пільги, зокрема 50% знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Великода проти України» зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Наголосив також Суд на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідність пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічних висновків дійшов Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Ейрі проти Ірландії» та «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в яких зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

З урахуванням вищенаведених обставин суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у їх задоволенні.

Обставини, зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Голяшкін