Справа № 158/1354/17
Суддя: Костюкевич О. К.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1354/17
Провадження № 2-а/0158/95/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

30 травня 2017 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

за участю представника позивача - Романюк М.Г.

представника відповідача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

перекладача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України

в с т а н о в и в :

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 01.09.2016 року в пункті пропуску «Малий Березний» був затриманий ОСОБА_3, повнолітній. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2016 року вирішено примусово видворити відповідача ОСОБА_3, затримано з метою ідентифікації та примусового видворення, та поміщено в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 23.09.2016 року ОСОБА_3 був поміщений у Волинський ПТПІ в с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області. Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.03.2017 року громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 продовжено строк затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до 01.06.2017 року. Позивачем неодноразово на адресу Посольства Вєтнаму в Україні направлялись запити щодо встановлення особи затриманого ОСОБА_3, однак інформації щодо встановлення особи з метою підготовки відповідних документів для його подальшого видворення в Чопському прикордонному загоні немає.

Тому просять продовжити термін затримання громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, який підлягає примусовому видворенню за межі України та продовжити його тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, «Волинський» ДМС України, за адресою: с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області, на строк, визначений п. 7 ст. 183-7 КАС України.

Представник позивача Романюк М.Г. позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов не визнав та заперечував щодо його подальшого затримання.

Представник відповідача ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що громадянин Вєтнаму ОСОБА_3 - відповідач по справі, потрапив на територію України незаконним шляхом.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2016 року задоволено адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України постановлено примусово видворити громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 - за межі території України до країни походження, та затримати його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення та помістити такого в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні /а.с. 5/.

23.09.2016 року ОСОБА_3 було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: с. Журавичі вул. Перемоги, 27 Ківерцівського району Волинської області.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.03.2017 року ( а.с.10-11) громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 продовжено строк затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до 01.06.2017 року.

Враховуючи те, що строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ закінчується 01.06.2017 року, у зв'язку з чим Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 7 ст.183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Із змісту позову та пояснень представника позивача такими діями та заходами щодо відповідача ОСОБА_3 було з 01.03.2017 року по час розгляду позову направлення трьох листів Надзвичайному та повноважному послу Вєтнаму в Україні від 07.03.2017 року №27/222, 10.04.2017 року №27/296, 24.05.2017 року №27/515 про видачу відповідачу свідоцтва на повернення до Вєтнаму та розгляду питання, щодо звільнення від сплати консульського збору.

Однак, як встановлено в судовому засіданні позивачем не було надано жодного письмового доказу, щодо направлення а також отримання вищеназваних листів в посольство Вєтнаму (повідомлення пошти про вручення).

Отже судом, з вищенаведених підстав, не встановлено дій та заходів, які вживалися позивачем для виконання рішення суду про примусове видворення відповідача, що є обов'язковою умовою для продовження затримання відповідачки відповідно до вимог абз. 2 ч.7 ст. 183-7 КАС України.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 року в м. Нью-Йорку.

Процедура реадмісії громадян Вєтнаму визначена ст. 4 Угоди. Оскільки відповідач був прийнятий державою Україна на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб (а.с.1) то він підлягає видворенню не за процедурою передбаченою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007 року ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав».

Однак, позивачем визначена законодавством процедура не застосована. Пояснення представника позивача про те, що вищеназвана угода законної сили не набула будь-якими доказами не підтверджується і суперечить вимогам ст. 9 Конституції України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку паро те, що позов про затримання відповідача суперечить законодавству та є безпідставним та необґрунтованим, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 29, 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007 року, Закону України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року, ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_3 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ківерцівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К.Костюкевич