Справа № 804/2322/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 р. Справа № 804/2322/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, щовнаслідок бездіяльності казначейства з виконання платіжних доручень від 06.12.2016 р. № 441 та № 444, кошти на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ з поточного рахунку не надійшли, що унеможливило вчасну реєстрацію податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р. по операціям з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Таким чином порушення позивачем терміну реєстрації податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р. сталося не з вини ТОВ «Аустер-Дон», а внаслідок позбавлення законного права на реєстрацію такої накладної, отже останній не може нести відповідальність за вказане порушення. У звязку із чим податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.02.2017 р., прийняте через порушення терміну реєстрації податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р., є незаконним та підлягає скасуванню (а.с.4-6).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 р. відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритом у судовому засіданні (а.с. 2).
У судове засідання 15.05.2017 р. з'явився представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, скасувавши податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.02.2017 року.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у відповідності до вимог чинного законодавства, у звязку з порушенням терміну реєстрації податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р. на два дні.
Дослідивши всі документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.02.2017 р. відповідно до п.п.20.1.4, п.п.20.1.19 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75,ст.76 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та системи електронного адміністрування за листопад 2016 року ТОВ «Аустер-Дон», за результатами якої складено акт від 02.02.2017р. № 1830/04-64/12-01-39710527.
Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Аустер-Дон» п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, - порушення терміну реєстрації податкової накладної від 21.11.2016 р. № 2 на суму ПДВ 495143,00 грн. (кількість днів затримки 2).
Правомірність винесеного ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.21.1ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України).
Згідно абз. 10 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Відповідно абз. 11-17 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобовязань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
У відповідно до приписів п.201-1.1 ст.201-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:
суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;
суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;
суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;
суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;
інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2016 р. № 569 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі Порядок), що визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.
Пунктом 9 Порядку визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (У Накл), обчислену за такою формулою:
У Накл= У НаклОтр + У Митн + У ПопРах + У Овердрафт У НаклВид У Відшкод У Перевищ,
де УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в Реєстрі, яка визначається на підставі даних таких податкових накладних, складених за операціями, дата виникнення податкових зобовязань за якими припадає на податковий період починаючи з 1 липня 2015 р., а також розрахунків коригування, складених починаючи з 1 липня 2015 р. та зареєстрованих в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 р., що підлягали наданню покупцям - платникам податку;
УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником податку безпосередньо або через уповноважену особу під час ввезення товарів на митну територію України, що визначається на підставі даних митних декларацій з урахуванням змін, внесених відповідно до аркушів коригування та додаткових декларацій, оформлених згідно із статтею 261 Митного кодексу України, виходячи із сум податку, сплачених починаючи з 1 липня 2015 р. під час ввезення товарів на митну територію України. Під час проведення розрахунку показника УМитнзастосовуються документи (митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 р.;
УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунка платника його електронного рахунка, в тому числі додаткових електронних рахунків.
Під час обчислення показника УПопРах не застосовуються суми, зараховані на електронні рахунки платників з додаткових електронних рахунків.
Відповідно до п. 13 та п. 14 Порядку ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.
Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.
Казначейство подає ДФС в розрізі платників податку інформацію про суми поповнення електронних рахунків (в тому числі додаткових електронних рахунків) та залишків на таких рахунках.
Пунктом 22 Порядку визначено, що у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобовязань:
1) платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка;
2) Казначейство перераховує кошти в межах їх залишку на такому рахунку. При цьому залишок узгоджених податкових зобовязань платника податку, не сплачений до бюджету та/або на поточний рахунок відповідно до пункту 209.18 статті 209 Кодексу, обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі шляхом перерахування до бюджету та/або на поточний рахунок відповідно до пункту 209.18 статті 209 Кодексу коштів, що перераховуються на електронний рахунок.
Нормою п.5 Порядку казначейського обслуговування небюджетних рахунків клієнтів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.07.2014 р. № 770, передбачено, що органи Казначейства зобовязані зараховувати на небюджетні рахунки клієнтів кошти, що надійшли за електронними розрахунковими документами протягом операційного дня, у день їх отримання.
21.11.2016 р. ТОВ «Аустер-Дон» виписано на адресу ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» податкову накладну № 2 на суму 2970858,00 грн. (ПДВ 495143 грн.).
При реєстрації податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р. отримано квитанцію № 1, якою вказано, що документ не може бути прийнятий, оскільки сума ПДВ в документі (495143,00 грн.) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (474227,69 грн.).
06.12.2016 р. (на 21 год. 09 хв.) ТОВ «Аустер-Дон» зареєстровано податкову накладну № 2 від 21.11.2016 р. на суму 2866806,00 грн. (ПДВ 477801 грн), тобто на суму на яку вистачало ліміту на електронному рахунку адміністрування ПДВ.
08.12.2016 р. ТОВ «Аустер-Дон» подано розрахунок-коригування № 1 від 30.11.2016 р. до податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р., яким скориговано суму податкового зобовязання на «-477801 грн.».
З метою належної реєстрації податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р. на суму 2970858,00 грн. (ПДВ 495143 грн.) 08.12.2016 р. остання була направлена до Єдиного реєстру податкових накладних, проте не зареєстрована, оскільки 06.12.2016 р. податкова накладна з даним номером та датою вже була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вказана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 08.12.2016 року під номером 3, що підтверджується квитанцією № 1 від 08.12.2016 р.
При розгляді заявленого спору, суд виходить із того, що прийняття рішень, вчинення дій суб'єктами владних повноважень передбачає, зокрема, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що:
- здійснення повноважень, як правило, не повинно спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, які заплановано досягти;
- якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження повинні бути виправдані необхідністю досягнення більш важливих цілей;
- несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень, повинні бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;
- для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.
Принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.
Враховуючи те, що позивачем вчинені дії з перерахування на електронний рахунок необхідних коштів з власного поточного рахунка, та вчинялись дії на виконання зобов'язання з належної реєстрації податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р., проте така реєстрація була неможлива не з вини платника, зважаючи на добросовісність позивача, суд вважає, що застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних порушує принцип пропорційності.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справі докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що реєстрація податкової накладної № 2 від 21.11.2016 р. на суму 2970858,00 грн. (ПДВ 495143 грн.) з порушенням терміну реєстрації податкової накладної, встановленого п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, відбулось не з вини позивача, підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.
Отже позовні вимоги ТОВ «Аустер-Дон» щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.02.2017 р.підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ТОВ «Аустер-Дон» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1600,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 209 від 04.04.2017 р. (а.с.3).
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню з Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 травня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 22 травня 2017 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст.2, 6, 7, 10, 11, 17, 71, 86, 94, 122, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аустер-Дон" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.02.2017 року № НОМЕР_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.02.2017 року № НОМЕР_1.
Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аустер-Дон" документально підтверджені судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровськогоапеляційногоадміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни.

Повний текст постанови складений 22 травня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1