Справа № 814/2751/16
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 р. м.ОдесаСправа № 814/2751/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_4, Прокуратури Миколаївської області, на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії прокуратури Миколаївської області щодо не нарахування та невиплати заробітної плати відповідно до вимог ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та стягнути недоплачену заробітну плату за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року у розмірі 97 817,2.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Прокуратурою Миколаївської області у період з 01.07.2015 року по 01.12.2015 року, в порушення вимог ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру», невірно нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, що стало підставою його звернення до суду з відповідним позовом.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, судом визнано протиправними дії прокуратури Миколаївської області щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 01.07.2015 по 12.10.2015 року включно відповідно ст. 81 ЗУ "Про прокуратуру" та стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з 01.07.2015 по 12.10.2015 у розмірі 32016,27 грн. В іншій частині позову суд відмовив.

В апеляційній скарзі Прокуратура Миколаївської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки Кабінетом Міністрів України не забезпечено проведення своїх нормативно-правових актів у відповідність до вимог Закону України «Про прокуратуру», відповідач не міг самостійно виплачувати позивачу заробітну плату у визначеному Законом розмірі.

В свою чергу, ОСОБА_4 також подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при прийнятті рішення у справі суд першої інстанції не вірно визначив період, протягом якого відповідач не нараховував та не виплачував йому заробітну плату, у зв'язку з чим просив змінити судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Прокуратури Миколаївської області підлягає задоволенню з наступних підстав, в той час, як апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 у період з 21.07.2009 року по 5.01.2016 року проходив службу в органах прокуратури.

В період проходження служби позивачу нараховувалась заробітна плата, виходячи з посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" та постанови від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування заробітної плати у розмірі, встановленому постановами Кабінету Міністрів України, незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання недоплаченої заробітної плати у розмірі, визначеному ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» лише за період з 01.07.2015 року по 12.10.2015 року.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.

Частинами 1-3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру (далі Закон №1697-VII) передбачено, що заробітна плата прокурорів регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених Законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року -11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.13 Закону №1697-VII оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Частиною 9 ст. 81 Закону № 1697-VII визначено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

За приписами статті 89 Закону № 1697-VII функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Згідно ст. 90 вказаного Закону фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та пункту 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" норми і положення, зокрема, статті 81 Закону № 1697-VII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Схема посадових окладів працівників органів прокуратури затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Зміни до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, щодо розмірів окладів працівників органів прокуратури не вносились, законами України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не було передбачено видатки на реалізацію положень ст. 81 Закону № 1697- VІІ.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 не передбачала коштів на реалізацію положень ст. 81 Закону № 1697-VІ, Прокуратура Миколаївської області не мала правових підстав для перерахунку та виплати позивачу заробітної плати в інших розмірах, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України, а отже нарахування та виплата заробітної плати, за період з 1 липня 2015 року по 1 грудня 2015 року здійснювалось відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного суду України в від 12 липня 2016 року по справі № 820/4648/15, від 13 липня 2016 року по справах № 820/4653/15 та № 818/3372/15, який відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які, застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також приймаючи до уваги висновки Верховного Суду України, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Прокуратури Миколаївської області відсутні.

З огляду на те, що ухвалене у справі судове рішення є незаконним, колегія судів вважає необхідним відмовити ОСОБА_4 у задоволенні апеляційної скарги про зміну судового рішення, а відтак, його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскільки при прийнятті рішення у справі судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, які мають значення, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 206, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури Миколаївської області задовольнити повністю, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Прокуратури Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О. Турецька