Справа № 217/726/13-а
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/242/2/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Клименко А. В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача Гонтар В.К., Суатіної Е.Е., третьої особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, третя особа ОСОБА_4, про скасування рішення та зобов,язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області про скасування рішення та зобов,язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Авдіївської міської ради від 03.05.2012 року № 6/22-621 збережено проїзд до жилих будинків АДРЕСА_2. Проїзд створює небезпеку для життя і здоров,я людей, які мешкають у будинках № АДРЕСА_1.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.12.2016 року замінено первинного відповідача Авдіївську міську раду на належного відповідача - Військово-цивільну адміністрацію м. Авдіївка Донецької області.

Позивач ОСОБА_5, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явилася, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представники відповідача Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області Гонтар В.К., ОСОБА_8, які діють на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали суду письмові заперечення, в яких зазначили, що проїзд до жилих будинків АДРЕСА_2, що проходить між жилими будинками № АДРЕСА_1, є єдиним для доступу до будинків АДРЕСА_2, тому у разі закриття вказаного проїзду, буде заблоковано доступ до цих будівель, як наслідок у разі настання надзвичайних ситуацій, рятувальні служби і спеціальна техніка не матимуть можливість проїзду для усунення цих обставин. Як вбачається з усіх висновків експертних досліджень, будівельно-технічної спеціалізації, вплив ґрунтового проїзду є однією з можливих технічних причин незадовільного стану будівлі № АДРЕСА_1, але не єдиною, з урахуванням року побудови та термінів експлуатації будівлі, матеріалів, з яких вона побудована тощо. При цьому процентне відношення впливу розташування дороги поряд з будівлею експерти визначити не мали можливості, так само як чітко визначити не можливі, а реальні причини незадовільного стану будинку позивача. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

ОСОБА_5 є власником житлового будинку № АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 22.11.1979 р. державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори, а також земельної ділянки, на якій розміщено будинок, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку, виданим на підставі рішення Авдіївської міської ради від 07.10.2010 р.

Рішенням Авдіївської міської ради № 59 від 28 березня 1990 року позивачу дозволено виконати прибудову до будинку розміром 2,5 x 9,6 м з переплануванням всередині вказаного житлового будинку.

04 березня 2009 року виїзною комісією виконкому Авдіївської міської ради за зверненням ОСОБА_9 проведено в присутності заявника обстеження проїзду між будівлями АДРЕСА_1, який веде до будинків АДРЕСА_2, про що складений акт, яким встановлено, що проїзд є ґрунтовою дорогою шириною 4 м 95 см та проходить понад земельних ділянок будівель АДРЕСА_1. На момент дослідження наявності слідів автомобілів встановлено не було. При огляді житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено, що будинок та господарські будівлі розташовані на лінії проїзду, що порушує вимоги пункту 3.30 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень» (будівля надвірних господарських будівель по лінії забудови вулиці та проїздів забороняється). На стіні житлового будинку встановлено наявність тріщин невеликого розміру. В акті визначено, що розглянутий варіант розташування проїзду між будинками №101а та 103а по вул..Красна є технічно неможливим, оскільки між будинками АДРЕСА_3 знаходиться яр глибиною 2,5-3 м, в який стікаються ґрунтові води. За результатами проведеного обстеження комісія дійшла висновку про те, що згідно з пунктом 7.27 таблиці 7.1 ДБП 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень», ширина полоси руху проїзду повинна бути в межах 3,0-3,5 м, ширина тротуару - 0,75 м, відповідно ширина проїзду в даному випадку може коливатись в межах 4,5-5,0 м, що відповідає ширині проїзду між житловими будинками АДРЕСА_1. У випадку закриття зазначеного проїзду доступ до житлових будинків № АДРЕСА_2 є неможливим.

За заявою позивача про роз'яснення змісту наведеного акту відповідачем направлений лист від 29 січня 2010 року про те, що будівля АДРЕСА_1, розташована з порушенням вимог пункту 3.30 ДБН 360-92** на лінії проїзду в умовах існуючої забудови.

22 березня 2009 року мешканці будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_10 звернулись до Авдіївського виконавчого комітету з заявами про влаштування нової дороги для проїзду автомобілів та спецтранспорту до їх будинків.

22 квітня 2009 року Авдіївським міським головою направлений лист № вх. 01-24/162 про те, що проїзди та прибудинкові дороги, крім існуючих по АДРЕСА_1 в даному районі не передбачені згідно з коригуваннями до Генерального плану м. Авдіївка, затвердженого рішенням міської ради № 4/11-304 від 25 вересня 2003 року. Також, вказаним листом повідомлено заявників, що для можливого розташування дороги до житлових будинків АДРЕСА_2 на адресу Держкомзему в м.Авдіївка направлено запит про надання інформації щодо приватизації земельних ділянок, які межують з дорогою по варіанту, запропонованому ОСОБА_4, який проживає в буд.АДРЕСА_1.

30 квітня 2009 року відділом Держкомзему у м. Авдіївка наданий начальнику відділу архітектури та градобудівництва Авдіївської міської ради лист № 95-02/1 з інформацію про те, що земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 приватизовані. Відомості про приватизацію земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_3, АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 відсутні.

22 червня 2009 року позивач звернувся до КП БТІ Ясинуватської міськради з заявою про перенесення межі земельної ділянки на 1 метр від будинку та господарських будівель, оскільки зазначені будівлі знаходяться на одній лінії. Листом КП БТІ Ясинуватської міськради № 01-11/1669 від 07 липня 2009 року позивача повідомлено, що в компетенцію КП БТІ Ясинуватської міськради не входить встановлення та перенесення меж земельної ділянки та роз'яснено, що для вирішення питання перенесення меж земельної ділянки позивачу слід звернутися до відділу архітектури м. Авдіївки та відділу земельних ресурсів м. Авдіївки.

28 лютого 2012 року КП БТІ Ясинуватської міськради були направлені начальнику відділу архітектури та градобудівництва Авдіївської міської ради листи № 01-11/253, № 01-11/254 щодо дати будівлі будинків АДРЕСА_2 - до 1917 року, АДРЕСА_2 1960 року, АДРЕСА_2 - 1937 року, АДРЕСА_1 - до 1917 року з доданням копій генплану та квартальної зйомки.

29 лютого 2012 року мешканці будинків, розташованих по АДРЕСА_1 в м. Авдіївці АДРЕСА_2 - ОСОБА_11, АДРЕСА_2 ОСОБА_12, АДРЕСА_2 -ОСОБА_10 звернулися до міського голови м. Авдіївка з заявою про те, що ОСОБА_9 самовільно перекрив дорогу, яка є єдиною для під'їзду автомобілів, в тому числі швидкої, пожежної тощо до їх будинків, у зв'язку з чим заявники просили дослідити вказане питання.

01 березня 2012 року виїзною комісією Авдіївської міської ради, за участі помічника прокурора Багликової Т. А. та Верзілова В.Ф., за його зверненням та вимогою прокуратури м. Авдіївка, згідно з розпорядженням міського голови м. Авдіївка № 66 від 29 лютого 2012 року, здійснений огляд та заміри проїзду між будинками АДРЕСА_1, про що складений акт від 01 березня 2012 року. Згідно з зазначеним актом проїзд проходить між земельними ділянками АДРЕСА_1 до будинків АДРЕСА_2. Ширина проїзду складає орієнтовно 5 м (між будівлями ділянок АДРЕСА_1), зазначений проїзд є історично складеним в умовах складеної забудови згідно з матеріалів КП БТІ Ясинуватської міськради, в тому числі згідно з квартальною зйомкою БТІ 1960 року. За наданими відомостями відділу Держкомзему м. Авдіївки земельні ділянки АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 є приватизованими. У випадку перекриття вказаного проїзду, доступ до житлових будинків АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 буде неможливим. За інформацією КП БТІ Ясинуватської міськради будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 збудовані до 1917 року, АДРЕСА_2 у 1960 році, АДРЕСА_2 - у 1937 році. Питання щодо можливості перенесення дороги може бути розглянуто після виконання проектно-вишукувальних робіт ліцензованими організаціями та отримання необхідних висновків відповідних служб згідно з діючим законодавством. При зовнішньому огляді житлового будинку АДРЕСА_1 з боку проїзду на стіні будинку встановлено наявність тріщин. Причини та характер утворення можливо встановити після проведення будівельно-технічної експертизи ліцензованими організаціями.

Листом № 227 від 27 квітня 2012 року ПРАТ «Науково-дослідний проектний територіальний інститут «Донбасцивільпроект» ім. М. О. Травкіна» повідомлено начальника відділу архітектури та градобудівництва ради про те, що згідно з розробленим інститутом Генеральним планом м. Авдіївка, категорія тупикової ґрунтової дороги (яка відсипана пічним шлаком), розташованої між житловими будинками АДРЕСА_1, яка веде до житлових будинків № АДРЕСА_2 не встановлювалась. Даний тупиковий проїзд не відноситься до категорії магістральних вулиць та доріг та є місцевим проїздом (п. 7.26 дод. 7.1 ДБН 360-92**).

Спірним Рішенням Авдіївської міської ради № 6/22-621 від 03 травня 2012 року «Про збереження проїзду до жилих будинків АДРЕСА_2, що проходить між жилими будинками АДРЕСА_1 м. Авдіївка», прийнятим за результатами розгляду колективного звернення мешканців житлових будинків АДРЕСА_1: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, вирішено зберегти існуючий проїзд до житлових будинків № АДРЕСА_2, який проходить між житловими будинками АДРЕСА_1.

Підставою для прийняття вказаного рішення відповідачем зазначено: достатня ширина дороги місцевого призначення та її відповідність будівельним нормам, відомості квартальної зйомки від 25 липня 1960 року, листи КП БТІ Ясинуватської міськради від 28 лютого 2012 року № 01-11/254, № 01-11/253, а також, врахована неможливість встановлення іншого місця розташування дороги без порушення прав громадян - мешканців жилих будинків АДРЕСА_2, № АДРЕСА_2 АДРЕСА_2.

22 травня 2012 року відповідачем надано до Донецької об'єднаної державної інспекції лист № вх. 01-19/0813 про те, що тупиковий проїзд місцевого значення між будинками АДРЕСА_1, АДРЕСА_1 до будинків АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1 в м. Авдіївка не рахується в комунальній власності Авдіївської міської ради та відповідно бюджетні кошти на капітальні та поточні ремонти не витрачались.

12 червня 2012 року комісією у складі головних державних інспекторів відділу державного контролю у сфері житлово-комунального господарства Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецької області, заступника голови Авдіївської міської ради, інженера ТС КП «СЕЗ», з залученням заступника начальника служби організації дорожнього руху - начальника відділу експлуатації КП «Шляхове ремонтно-будівельне управління» в присутності мешканки будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_13 проведено обстеження провулку місцевого значення, розташованого між будинками АДРЕСА_1, про що складений акт. Зазначеним актом встановлено, що провулок місцевого значення є заїздом до будинків АДРЕСА_2 з АДРЕСА_1 до вказаних будинків, складає приблизно 100-150 м., власники яких мають 2 легкових автомобіля. Також, цей проїзд служить для під'їзду автомобілів швидкої допомоги, протипожежної охорони, інших під'їздів до будинків немає. У період з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. зафіксовано інтенсивність руху - 0 одиниць/година. Зв'язку між рухом транспорту по провулку та незадовільним станом будинку ОСОБА_9 не виявлено. Відстань між будинками АДРЕСА_1, АДРЕСА_1 складає 5 м.

Згідно висновку № 4422/23 експертного дослідження будівельно-технічної спеціалізації, який складено 10.09.2012 р. експертом Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз ОСОБА_14, однієї з причин виникнення ушкоджень споруд, яки входять у склад домоволодіння АДРЕСА_1, є механічний вплив на ґрунт транспортних засобів, яки рухаються по проїзду між домоволодіннями АДРЕСА_1. Наявність ґрунтової дороги, розташованої між будинками АДРЕСА_1, та пошкодження споруд, які входять до складу домоволодіння АДРЕСА_1, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку.

Висновком будівельно-технічної експертизи № 5311/24, який складений 05.12.2013 р. експертом Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз ОСОБА_15, встановлений причинно-наслідковий зв'язок між наявною експлуатованої ґрунтовою дорогою, розташованої між будинками АДРЕСА_1 в м.Авдіївка, та ушкодженням конструкції житлового будинку АДРЕСА_1.

Аналогічний висновок зроблений у висновку експерта № 360/24 від 27.02.2014 р. будівельно-технічної експертизи по матеріалам кримінального провадження.

Судом встановлено, що рішення Авдіївської міської ради від 03.05.2012 року про збереження проїзду стосується проїзду між будинком АДРЕСА_1, який на праві власності належить позивачу. За таких обставин позивач є заінтересованою особою, а тому має право на оскарження зазначеного рішення.

Оскільки рішення ухвалено відповідачем з питань благоустрою та містобудування, то дані правовідносини регулюються Законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що спірне рішення Авдіївської міської ради було прийнято на підставі заяв мешканців житлових будинків 107, АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1 в м.Авдіївка, з урахуванням відповідності ширини дороги місцевого значення, та на підставі ст. 12 Закону України «Про основи містобудівництва», ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 13, 21, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, п. 7.27 табл. 7.1. ДБН 360-92.

Відповідно до ст. 34 Регламенту Авдіївської міської ради VІ скликання, затвердженого рішенням Авдіївської міської ради від 29.12.2011 р. № 6/16-403, усі проекти рішень міської ради в обов'язковому порядку попередньо розглядаються постійними комісіями міської ради. На підставі ст. 35 регламенту проекти рішень розміщуються на офіційному сайті міськради та згідно ст. 38 визуються відповідними посадовими особами.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» проїзди відносяться до об'єктів благоустрою.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно з положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 17 вказаного закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада (ч. 6 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Ч.ч. 1 та 2 ст. 18 зазначеного закону передбачено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Також ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Детальний план території визначає: зокрема, принципи планувально-просторової організації забудови; червоні лінії та лінії регулювання забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; черговість та обсяги інженерної підготовки території; порядок організації транспортного і пішохідного руху; порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;

Зі змісту наведених норм слідує висновок, що вказана містобудівна документація (Генеральний план населеного пункту, план зонування території, детальний план території) є основою для здійснення містобудівної діяльності, в тому числі і для створення вулиць, проїздів, шляхів тощо.

Рішення з питань благоустрою та містобудування приймаються відповідно до законодавчо встановленої процедури та повинні ґрунтуватися на певних підставах та процедурах.

Так, згідно ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування.

Інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів. Містобудівна документація розробляється на паперових і електронних носіях на оновленій картографічній основі в цифровій формі як набори профільних геопросторових даних у державній геодезичній системі координат УСК-2000 і єдиній системі класифікації та кодування об'єктів будівництва для формування баз даних містобудівного кадастру.

На підставі ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій здійснюється на місцевому рівні відповідними органами місцевого самоврядування.

Згідно ч. 3 ст. 8 цього закону рішення з питань планування та забудови територій приймаються міськими радами та їх виконавчими органами в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Проте рішення відповідача від 03.05.2012 р. № 6/22-621 з питання планування та влаштування проїзду не прийнято відповідно до містобудівної документації.

На підставі ст. 16 цього закону планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Згідно ст. 19 цього закону детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

На підставі ст. 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

З листа відділу архітектури та містобудування Авдіївської міської ради від 04.04.2014 р. встановлено, що генеральний план м. Авдіївка розроблений у 2003 році у масштабі 1:5000. Генеральний план містить дані щодо громадських центрів і основних об'єктів , території громадської забудови, малоповерхової та багатоповерхової житлової забудови, вулиць, житлові вулиці та ін. Проектувальником не визначалась належність проїзної частини між будинками АДРЕСА_1 до категорії «дорога», «вулиця», «проїзд». Зазначає, що спірний проїзд є місцевим проїздом відповідно п. 7. 26 ДБН 360-92.

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів того, чи передбачено містобудівною документацією м. Авдіївка наявність проїзду між будинками АДРЕСА_1, оскільки наявне в матеріалах справи викопіювання з Генерального плану м. Авдіївка не дозволяє зробити висновки щодо наявності або відсутності вказаного проїзду.

Суд погоджується з позицією ОСОБА_9, що з Генерального плану м.Авдіївки не вбачається існування проїзду до будинків АДРЕСА_2, АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що Генеральний план не визначає такого проїзду, адже відповідно до положення п. 9 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проїзди повинні визначатися детальним планом, який відповідачем не розроблявся.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад.

При встановлені - чи належить земельна ділянка, на якій розміщений спірний проїзд, територіальній громаді міста Авдіївка, суд враховує лист №04-1428 від 11.05.2012, виданий Державною екологічною інспекцією у Донецькій області, з якого вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 між будинками АДРЕСА_1 відноситься до земель житлової та громадської забудови Авдіївської міської ради, та лист №01-19/0813 від 22.05.2012 року Авдіївської міської ради, з якого вбачається, що в частині дотримання вимог законодавства при використанні бюджетних коштів при будівництві автошляху між будинками АДРЕСА_1 до будинків АДРЕСА_2, АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1 в м.Авдіївка повідомляє, що вищевказаний тупіковий проїзд місцевого значення не рахується у комунальній власності Авдіївської міської ради та відповідно до бюджетні кошти на капітальні та поточні ремонти не витрачались.

Також, в ході розгляду справи відповідачем було надано лист №61-15/1160 від 14.09.2016 року з якого вбачається, що відповідач визначає належність спірного проїзду Авдіївській міській раді.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що приймаючи спірне рішення відповідачем не враховано вказаних обставин та не встановлено, чи відноситься спірний проїзд між будинками АДРЕСА_2 до територіальної громади Авдіївської міської ради.

Також ч. 1 ст. 16 Закону України «Про основи містобудування» будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини.

Відповідно до преамбули ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Суд звертає увагу, що посилання позивача на висновок експерта № 360/24 від 27.02.2014 р. будівельно-технічної експертизи, в частині порушення норм ДБН, не є належним доказом порушення зазначених норм, оскільки дослідження цього питання не входило до компетенції будівельно-технічної експертизи.

Разом з тим, суд звертає увагу на висновок експерта викладений у п. 2 будівельно-технічної експертизи №360/24 про комплекс причин пошкоджень будинку АДРЕСА_1 та господарських побудов по вул.. Краска в м. Авдіївка, зокрема вплив грунтового проїзду, розташованого на відстані, значно меншому нормованого із посиланням на п. 3.22 ДБН 360-92**[2], а також обов'язкового Доповнення 3.1 (см. П. 2*) «… житловим та громадським будинків слід передбачати проїзди шириною 3,5 м на відстані не ближче 5 м від стін, придатні для проїзду пожежних машин» та «…відстань від краю проїзду до стін будівлі, як правило, слід приймати 5-8 м для будівлі до 9 поверхів .... Ширина проїзду повинна бути не менше 3,5 м …».

Таким чином, відповідачем при прийнятті рішення не було надано оцінку наслідків влаштування проїзду для будинку АДРЕСА_1 в м.Авдіївка, не в повній мірі з'ясовано належність проїзду між будинками АДРЕСА_1 в м.Авдіївка, не складено детального плану у межах населеного пункту, не враховано в повній мірі норми п. 3.22 ДБН 360-92**[2], та Доповнення 3.1 (см. П. 2*), а такожне враховано, що згідно ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» власник зазначеного будинку, має право брати участь в обговоренні правил та проектів благоустрою території населених пунктів.

На підставі ч.2 ст. 22 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» проектування, будівництво та реконструкція об'єктів комплексного благоустрою здійснюються на основі генерального плану населеного пункту, комплексних транспортних схем та схем організації дорожнього руху, детальних планів територій, планів червоних ліній з урахуванням природно-кліматичних умов і містобудівних особливостей населеного пункту, експлуатаційних, протипожежних, екологічних та санітарних норм і правил, умов безпеки руху транспорту та пішоходів, етапності будівництва, реконструкції і капітального ремонту.

Однак при прийнятті рішення про збереження проїзду відповідач зазначені вимоги не виконав.

Відповідно до ст. 58 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що спірне рішення прийнято відповідачем з порушенням Законів України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів», необґрунтовано та без врахування інтересів власника та мешканців будинку АДРЕСА_1 в м.Авдіївка.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів правомірності свого рішення.

Виходячи з встановлених судом обставин та встановлений законом порядок прийняття рішень про містобудування та благоустрій, встановлений регламентом порядок погодження проекту рішення, суд вважає, що рішення Авдіївської міської ради від 03.05.2012 року 6/22-621 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про необхідність зобов'язати відповідача повторно розглянути питання по проїзду до жилих будинків № АДРЕСА_2, що проходить між житлових будинків АДРЕСА_1 та № АДРЕСА_1, оскільки недотримання вимог Законів України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів» посприяло прийняттю рішення Авдіївською міською радою від 03.05.2012 року 6/22-621 та зверненню з відповідним адміністративним позовом до суду за захистом порушеного права.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_16 щодо зобов,язання відповідача ухвалити рішення, яким заборонити проїзд, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки прийняття відповідного рішення належить до повноважень органів місцевого самоврядування, та суд не може втручатися у діяльність, а тому зазначена вимога не ґрунтується на вимогах Закону.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159-163, 167, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_5 до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, третя особа ОСОБА_4 про скасування рішення та зобов,язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Авдіївської міської ради від 03.05.2012 року № 6/22-621 «Про збереження проїзду до жилих будинків № АДРЕСА_2, що проходить між житлових будинків АДРЕСА_1 та № АДРЕСА_1».

Зобов'язати Військово-цивільну адміністрацію м. Авдіївка Донецької області вчинити дії, щодо розгляду питання по проїзду до жилих будинків № АДРЕСА_2, що проходить між житлових будинків АДРЕСА_1 та № АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 29.05.2017 року.

Суддя Л. В. Пирогова