Справа № 162/204/17
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5095/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 17 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання неправомірними дій по відмові у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання неправомірними дій по відмові у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 17 березня 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 20 січня 2017 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, УПФ України в Любешівському районі Волинської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та віднесена до 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Позивач отримує пенсію з 19 червня 2007 року. Пенсія призначена і обрахована на підставі Закону № 1058-ІV, з врахування положень статті 55 Закону № 796-ХІІ, загальний страховий стаж з 01.12.2016 року складає 28 років 06 місяців 03 дні, доплата за понаднормативний стаж їй виплачується в розмірі 31,19 грн. за 8 років.

20.01.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення, встановлені відповідно до Закону № 796-ХІІ, та перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 цього закону, однак їй було відмовлено.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що дії апелянта щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про пенсійне забезпечення" або спеціальним Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст.71 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно із ч. 2.ст. 56, ст. 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України "Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без врахування положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є неможливим; і навпаки-застосування окремих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону України "Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку-Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Прийняте судом першої інстанції судове рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07.07.2015 по справі № 21-727а15.

Отже, ОСОБА_1 має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати її звернення до апелянта, тобто з 20.01.2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 17 березня 2017 року у справі №162/204/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Гулид
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький

Повний текст судового рішення виготовлено 02.06.2017 року