Справа № 212/2761/17
Суддя: Тимошенко Т. І.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/2761/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Т.І. Тимошенко, за участі секретаря судового засідання І.О. Мариненко та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Криворізького Північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду України в Покровському районі міста Кривого Рогу та зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суму міста Кривого Рогу з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_3 до Криворізького Північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду України в Покровському районі міста Кривого Рогу та зобов'язати вчинити певні дії.

В обґрунтування позову, позивачка суду у своєму адміністративному позові зазначила, що вона з 10 січня 2011 року перебуває на обліку в Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, їй призначено пенсію, за станом здоров'я, згідно Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХП «Про державну службу». Загальний стаж роботи на момент призначення пенсії 36 років 10 місяців 22 днів, із них 21 рік 4 місяці 29 днів - на державній службі.

24 березня 2017 року вона звернулась до відповідача з заявою про здійснення їй в добровільному порядку перерахування її пенсії з урахуванням сум «інших виплат», а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, зазначених у довідці з додатком від 20.12.2016 за №39830/09.2, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, з яких було фактично нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в заробітну плату для призначення пенсії

Листом відповідача від 06.04.2017 № 92/ч їй було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсійної виплати з урахуванням сум отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати у зв'язку з відсутністю на те законних підстав та посилання на ст.33 Закону України «Про державну службу», та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 в якій відповідачем зазначено, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та індексації не відносяться до інших надбавок.

Таку відмову вона вважає неправомірною та просила суд постановити рішення яким визнати дії Криворізького Північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови їй ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати згідно довідки з додатком від 20.12.2016 за №39830/09.2, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в заробітну плату для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» -протиправними. Зобов'язати Криворізьке Північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховується в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та провести перерахунок пенсії з дати призначення пенсії (10.01.2011 року) у розмірі 90 відсотків заробітної плати відповідно до ч.ч2, 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії, згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на підставі довідки з додатком від 20.12.2016 за №39830/09.2, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області.

Позивачка в судове засідання не з'явилась заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій свої вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився заздалегідь надавши суду заперечення у якому вимоги за адміністративним позовом не визнав, та суду зазначив що, позивачка перебуває на обліку в Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 10 січня 2011 року та отримує пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено страховий внесок.

Пенсія позивача розрахована відповідно до Закону України «Про державну службу», в редакції Закону, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії (2011р.). Загальний стаж державної служби склав 21 р. 04 міс. 29 днів. Заробітна плата для розрахунку пенсії взята по довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Дніпропетровським обласним управлінням юстиції від 05.01.2011 р. №2438.

24.03.2017 року позивачка звернулась до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про перерахунок призначеної пенсії, тобто саме в березні 2017 року виникають правовідносини між сторонами з приводу здійснення перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу»,

При цьому, 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2016 №889-VIII. У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХП втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Так, статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2016 №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положеннями частини другої статті 42 якого передбачено умови проведення перерахунку, призначених пенсій: щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Статтею 58 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ця норма є загальновизнаним принципом права, який знайшов своє відображення в Конституції України як гарантія прав і свобод людини і громадянина, який треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце про що зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99.

Суб'єктивне право пенсіонера на перерахунок пенсії виникає в момент звернення із заявою про перерахунок на підставі нормативно-правового акта, який є чинним на час подачі відповідної заяви. Пенсія не може бути перерахована на підставі норми права, яка втратила свою чинність.

Таким чином, 06.04.2017 року Криворізьким північним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було надано позивачу роз'яснення щодо неможливості здійснення перерахунку позивача у зв'язку з відсутністю на те правових підстав.

Тому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Криворізького Північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду України в Покровському районі міста Кривого Рогу та зобов'язати вчинити певні дії у повному обсязі.

Судом в судовому засіданні встановлено що позивачка ОСОБА_3 з 10 січня 2011 року перебуває на обліку в Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, їй призначено пенсію, за станом здоров'я, згідно Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХП «Про державну службу». Загальний стаж роботи на момент призначення пенсії 36 років 10 місяців 22 днів, із них 21 рік 4 місяці 29 днів - на державній службі.

03 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача з заявою про здійснення їй в добровільному порядку перерахування її пенсії з урахуванням сум «інших виплат», а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, зазначених у довідці з додатком від 20.12.2016 за №39830/09.2, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, з яких було фактично нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в заробітну плату для призначення пенсії, що знайшло своє доказове підтвердження в наданих суду письмових доказах зокрема вищезазначеній заяві позивачки в адресу відповідача датованій 03 березня 2017 року.

Листом відповідача від 06.04.2017 № 92/ч ОСОБА_3 було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсійної виплати з урахуванням сум отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати у зв'язку з відсутністю на те законних підстав та посилання на ст.33 Закону України «Про державну службу», та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 в якій відповідачем зазначено, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та індексації не відносяться до інших надбавок.

Згідно статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 37 Закону України від 19.12.1993 №3723-ХП «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90% суми їх заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає включення до заробітку для обчислення пенсії всіх видів оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату найманих працівників, оподаткованого доходу сукупного оподаткованого доходу, з яких справляється страхові внески, збори, до соціальних фондів, що діяла на день одержання заробітку.

Пунктом 2 Постанови Кабінет Міністрів України №1078 від 17.07.2003 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягає оплата праці найманих працівників, установ та організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають по стійний характер.

Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 7 «Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI для працівників - громадян України, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

А відповідно до ст.35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання визначена законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Урядом України.

Згідно з Інструкцією по статистиці заробітної плати, затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 27.01.2004 за №114/8713 суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати працівників, матеріальна допомога, що має систематичний характер (на оздоровлення , в зв'язку з екологічним станом та ін.), а також матеріальна допомога працівників для вирішення соціально-побутових питань (в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем) належать до фонду додаткової заробітної плати, а отже з цієї суми сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд України вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону України «Про державну службу» (від 19.12.1993 №3723-ХП) і постановах від 06 листопада 2013 року (Постанова №21-350а-13), 20 лютого 2012 року (Постанова №21-430а-11), 14 травня 2013 року (Постанова №21-125а-13), а 28 травня 2013 року (Постанова №21-97а-13) (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а-13 відповідно) зазначив, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту ст..40 вказаного закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Тобто, законодавством внесено до складу заробітної плати інші виплати.

Згідно ч.2 ст. 46 Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI «Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів».

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відмова в перерахунку пенсії позивачки та неврахування відповідачем у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові питання та індексації заробітної плати є протиправними і такими, що порушують право позивачки на отримання належних їй сум пенсії, з врахуванням всіх виплати у формі винагород за підсумками роботи, з яких справлялись відрахування у формі податків.

Згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. Оскільки Конституція України, як зазначено в ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії; суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі відносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Окремо необхідно зауважити, що пенсійні виплати є періодичними, щомісячними платежами, які отримує безпосередньо, особа, якій вони призначені, а отже, позивач про розмір та складові призначеної пенсії повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання призначеної йому пенсії. Можливість обізнаності людини про складові призначеної їй пенсії залежить виключно від бажання такої людини.

Враховуючи, що пенсія позивачці за нормами Закону України «Про державну службу» призначена та виплачується з січня 2011 року та, відповідно, сумнівів щодо розміру призначеної пенсії у відповідача тривалий період не виникало, вимога позивачки про здійснення перерахунку пенсії з 10 січня 2011 року є необґрунтованою, оскільки суб'єктивне право пенсіонера на перерахунок пенсії виникає в момент звернення із заявою про перерахунок, таким чином суд дійшов висновку щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок належної до сплати суми пенсії позивачки з врахуванням всіх виплати у формі винагород за підсумками роботи, з яких справлялись відрахування у формі податків за період який був вирішальний для призначення пенсійних виплат з моменту звернення позивачки до відповідача з вимогою про такий перерахунок, а саме з 03 березня 2017 року.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про неправомірність дії відповідача щодо відмови позивачці у здійсненні перерахунку пенсії на підставі її заяви.

Керуючись ст. 8, 19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», Постановами Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (Постанова №21-350а-13), 20 лютого 2012 року (Постанова №21-430а-11), 14 травня 2013 року (Постанова №21-125а-13), 28 травня 2013 року (Постанова №21-97а-13) (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а-13), ст. 2 Закону України «Про оплату праці», п.2 Постанови Кабінет Міністрів України №1078 від 17.07.2003 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», ст.46 Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, ст. 8-12, 69, 71, 99, 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі та визнати дії Криворізького Північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати згідно довідки з додатком від 20.12.2016 за №39830/09.2, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в заробітну плату для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» - протиправними.

Зобов'язати Криворізьке Північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховується в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та провести ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахунок пенсії з моменту звернення ОСОБА_3 із відповідною заявою 03 березня 2017 року, у розмірі 90 відсотків заробітної плати відповідно до ч. 2, 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії, згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на підставі довідки з додатком від 20.12.2016 за №39830/09.2, виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області.

Стягнути з Криворізького Північного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за сплату судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з отримання копії постанови сторонами у справі а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Т. І. Тимошенко