Справа № 320/2957/17
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.05.2017
Справа № 320/2957/17
№ 2-а/320/128/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Мелітополі справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просив визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби та зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи, внаслідок контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності у сумі 182700,00 гривень.
В судовому засіданні представник позивача Константінов А.В. підтримав адміністративний позов в повному обсязі за обставинами, в ньому викладеними, просив його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно з вимогами ст..128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є особою, якій встановлено статус інваліда війни ІІІ групи, що підтверджується посвідченням від 06.08.2015 року.
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії МОУ № 2088 від 09.06.2015 року у позивача було виявлено множинні осколкові поранення голови, наслідком яких стали ЗЧМТ (контузія головного мозку) та рубці, які у подальшому призвели до розвитку вказаних у протоколі негативних змін у стані здоров`я позивача ,- поранення (контузія) , захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В листопаді 2016 року позивач звернувся до обласного військового комісаріату з заявою про надіслання особистих документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 року.
08.02.2017 року відповідно до відповіді Міністерства оборони України № 3/6/469, комісія з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, розглянувши подані документи позивача дійшла висновку про необхідність їх повернення.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Суд , вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.
Приписами частини п`ятої статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державною і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-ХІІ).
Відповідно до статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Соціальним захистом військовослужбовців, відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ, є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до частин другої, шостої, дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).
Згідно п. 6 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Відповідно довідки до акту огляду медико соціальної експертної комісії № 112 від 03.08.2015 року, позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено, що поранення (контузія), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Таким чином, з направлених за заявою позивача копіями документів, зокрема, висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 09 червня 2015 року № 1047/ж , вбачається, що описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитись внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих у 1986 році. Тобто, могли мати місце під час виконання бойових дій в 1986 році, а не в результаті скоєння злочину, правопорушення, або самостійного нанесення собі тілесних ушкоджень.
Відповідно чинного законодавства розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Між тим, відповідачем пакет документів стосовно призначення позивачу одноразової допомоги у разі настання інвалідності не розглядався, та рішення по ньому не приймалось.
Відтак, суд вважає, що протиправними є дії відповідача щодо повернення пакету документів позивача.
В свою чергу, зважаючи на те, що відповідачем не було розглянуто подані позивачем документи на призначення одноразової допомоги із прийняттям відповідного висновку, а розпорядником коштів не отримувався пакет документів та не приймалось рішення щодо можливості призначення одноразової допомоги позивачу, передчасними є вимоги стосовно зобов`язання відповідача призначити та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи.
Як було встановлено, в межах спірних правовідносин Відповідачем було порушено право Позивача на належний розгляд його заяви та документів про призначення одноразової грошової допомоги, що в свою свідчить про необхідність зобов`язання Відповідача вчинити такі дії, що вказує на необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Крім того, згідно із ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Факт надання адвокатом юридичних послуг позивачу підтверджується копією договору про надання юридичних послуг, квитанціями про сплату юридичних послуг. Суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача стосовно стягнення на його користь витрат на правову допомогу в граничному розмірі, встановленому Законом, з урахуванням фактично витраченого часу на участь в судовому засіданні згідно журналу судового засідання , а саме в розмірі 1070,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій -задовольнити частково.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі заяви від 01 листопада 2016 року та доданих до неї документів на підставі приписів Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2013 року №975 та прийняти відповідне рішення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги у розмірі 1070,00 (однієї тисячі семидесяти) гривень.
В іншій частині позову- відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: Ю.В. Ковальова