Справа № 826/21698/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» та ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича щодо внесення змін до Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 6955659, про заміну умов обтяження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 неправомірними;

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича скасувати запис у Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер 6955659 від 17.11.2012 22:48:38, про заміну умов обтяження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича щодо внесення змін до Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 6955659, про заміну умов обтяження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 протиправними. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Третя особа, не погоджуючись із зазначеною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Крім того, позивач також, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних обставин справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 04 квітня 2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір на купівлю житлової нерухомості №2204/0408/45-001, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі 36900 доларів США на строк по 04.04.2038, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі (а.с. 18-21).

З метою забезпечення виконання основного зобов'язання, 04 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та позивачем укладено іпотечний договір №2204/0108/45-001-Z-1, яким відповідно до п.1 договору забезпечено належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя (а.с. 15-17).

Пунктом 2 вказаного договору на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передав в іпотеку іподекодержателю належне йому на праві власності майно: квартира АДРЕСА_1.

04 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саварчук М.М. за №6955583 накладена заборона на нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У подальшому, між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги та передав їх, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, у тому числі по договору від №2204/0408/45-001 від 04.04.2008 (а.с. 49-63).

17 листопада 2012 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем внесені зміни до державного реєстру іпотек шляхом заміни іпотекодержателя нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 6955659).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у відповідача станом на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні повноваження для вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації обтяження згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 в контексті Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 01.07.2004 №1952-IV, відтак позовні вимоги щодо визнання дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича щодо внесення змін до Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 6955659, про заміну умов обтяження квартири є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень, тому позовні вимоги про зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича скасувати запис у Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер 6955659 від 17.11.2012 22:48:38, про заміну умов обтяження квартири, є необґрунтованими та безпідставними, а відтак у суду відсутні підстави для їх задоволення.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-IV (далі - Закон №898-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, зокрема, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №898-IV іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до частин першої-другої ст.4 Закону №898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою на підставі повідомлення іпотекодержателя.

За змістом ст. 19 Закону №898-IV зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Статтею 24 Закону №898-IV визначено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

За правилами частини третьої вказаної статті - правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до ст. 4 Закону №1952-ІV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону.

Статтею 9 Закону №1952-ІV визначено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17.11.2012 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем внесені зміни до державного реєстру іпотек шляхом заміни іпотекодержателя нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 6955659).

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на пункт 9 статті 15 Закону №1952-ІV в редакції від 04.07.2012, яка набула чинності після укладення договору купівлі-продажу, якою визначено, що «державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії».

Крім того, позивач посилається на пункт 5 статті 3 Закону №1952-ІV в редакції від 04.07.2012, яким визначено, що «державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію».

Однак, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року діяв у редакції від 16.03.2010.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з тих обставин, що реєстрація оскаржуваного запису під реєстраційним номером 6955659 від 17.11.2012 відбулася приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем, а не приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Дариною Геннадіївною, тобто не тим самим нотаріусом. Крім цього, зазначив, що відповідач під час проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень мав керуватись законом, №1952-ІV в редакції із внесеними до нього змінами від 04.07.2012, який діяв на час проведення такої реєстраційної дії.

Проте, колегією суддів встановлено, що на час вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 діяла норма Закону, яка передбачала, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу чи посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої встановлюється обтяження (частина восьма ст.16 Закону №1952-ІV).

Крім того, стаття 16 Закону №1952-ІV не містила норми, яка б зобов'язувала особу подати заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, нотаріусу, яким вчинено таку дію. Дана норма набрала чинності з 04.07.2012, тобто після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги, а тому, колегія суддів вважає, що в даному випадку, дія норми ст. 16 Закону №1952-ІV в редакції від 04.07.2012 не може розповсюджуватись на правовідносини, які фактично виникли до набрання нею чинності.

Оскільки сам договір купівлі-продажу був укладений та посвідчений нотаріально 25.05.2012, то до правовідносин щодо реєстрації внесення змін до державного реєстру стосовно обтяжень необхідно застосовувати Закон України у редакції від 16.03.2010.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2016 у справі №826/24026/15, підтримана в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.10.2016 та в ухвалі Верховного Суду України від 24.01.2017 у вказаній справі.

Згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, дані висновки мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів також звертає увагу на ті обставини, що визначення, яке міститься в Законі, що «заява подається до нотаріуса, яким вчинено таку дію» не можна трактувати як виключне право подання такої заяви до тієї самої особи-нотаріуса, адже нотаріус, який раніше вчиняв дану дію, на момент внесення змін може не займатись нотаріальною діяльністю, виїхати на інше місце проживання, або ж вчиняти нотаріальні дії в іншому нотаріальному окрузі.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріальні дії з приводу посвідчення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., оскаржуваний запис внесено приватним нотаріусом цього ж нотаріального округу Кондратюком В.М.

За правилами п.5 Тимчасового порядку Державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою КМ України №410 від 31 березня 2004 року (далі - Порядок №410) (у редакції, що діяла станом на 24.05.2010) визначено, що державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором.

Зазначена норма на час укладення договору купівлі-продажу права вимоги від 25.05.2012 не була скасована та не визнана неконституційною, а отже була чинною.

Відповідно до п.2 Порядку 410 у цьому Порядку наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:

- реєстратори - державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком;

- внесення запису до Реєстру - занесення до єдиної комп'ютерної бази даних за порядковим номером відомостей про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

Крім того, дана норма діяла і під час внесення приватним нотаріусом оскаржуваних змін.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Порядок №410 ніяким чином не порушує прав та інтересів позивача, так як сам кредитний договір від 04.04.2008, укладений між позивачем та ВАТ «Сведбанк», іпотечний договір від 04.04.2008, договір купівлі-продажу права вимоги від 25 травня 2012 року не визнані у встановленому порядку недійсним і, як зазначив представник позивача, позика до теперішнього часу позивачем не повернута.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснення заміни іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта Банк» від 17.11.2012 здійснено на підставі чинного законодавства України з урахуванням часу укладення договору купівлі-продажу права вимоги та з урахування Порядку №410, а тому правові підстави для визнання протиправним та скасування такого запису в Державному реєстрі іпотек відсутні.

Будь-яких порушень з боку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. вимог чинного законодавства, які б порушували права та охоронювані законом інтереси позивача, колегією суддів в ході розгляду справи не встановлено.

Щодо вимог позивача про скасування рішення суду про відмову в задоволенні позову стосовно зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича скасувати запис в Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження №6955659 від 17.11.2012 22:48:38, про заміну умов обтяження квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цих вимог з огляду на наступні обставини справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи в частині таких позовних вимог послався на статтю 9 та 30 Закону №1952-ІV згідно якої державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

При цьому, державні реєстратори за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Крім того, за змістом Рекомендації №R(80)2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, суд є правозастосовуючим органом, а чинним законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень державними реєстраторами, суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість втручання в дискрецію суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказана вимога є похідною від вимоги про визнання дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, в задоволенні якої відмовлено судом апеляційної інстанції, а тому вимога апелянта в частині задоволення позову про зобов'язання відповідача скасувати запис в Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження 6955659 від 17.11.2012 22:48:38, про заміну умов обтяження квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 є такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» та задоволенні частково апеляційної скарги ОСОБА_2, та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - відмовити в частині задоволення позовних вимог.

В решті - постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.