Справа № 154/3081/16
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2017 року м. Київ К/800/15831/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2017 року апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області залишено без руху та надано строк для повторного надання доказів на підтвердження обставин щодо наявності поважних причин пропуску строку.

Так, апеляційним судом встановлено, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 3 квітня 2017 року відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що видатки управління фінансуються з міського бюджету, у зв'язку з чим 29 грудня 2016 року відповідачем скеровано до міського голови лист про збільшення для органу соціального захисту населення кошторисних призначень на 2017 рік щодо оплати судового збору. 2 березня 2017 року згідно довідки про зміни до річного розпису бюджету на 2017 рік управлінню виділено кошти для оплати судового збору в розмірі 38911 грн., проте з 1 січня 2017 року внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», якими виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, звільнені від сплати судового збору.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року визнано неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції та відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі частини 4 статті 189 КАС України.

Так, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами. Проте належних та допустимих доказів щодо неможливості сплати судового збору за подання первинної апеляційної скарги, що призвело в подальшому до пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянтом не надано, а відсутність бюджетного фінансування не надає суб'єкту владних повноважень права у будь-який необмежений час після спливу строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення. При цьому, зміна в законодавстві в частині регулювання питання сплати судового збору не може вважатися поважною причиною для поновлення строку.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» встановлено, що якщо строки на ординарне апеляційне оскарження поновлені зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, то таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності.

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, поновити строк на апеляційне оскарження та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 189 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що Законом України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2017 року, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, саме таким є управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Крім того, відповідач посилається на те, що при поданні первинної апеляційної скарги у 2016 році управління зверталось до суду апеляційної інстанції із клопотанням про відстрочення сплати судового збору у зв'язку із відсутністю коштів для його оплати та вживало всі можливі дії для отримання коштів для сплати судового збору.

Проте із вказаними доводами управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області погодитись не можна з огляду на те, що виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення звільнені від сплати судового збору лише з 1 січня 2017 року, при цьому у 2016 році такий обов'язок був закріплений у Законі України «Про судовий збір» та підлягав обов'язковому виконанню, а вирішення питання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору до закінчення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду та залежить від обставин кожної окремої справи та наданих скаржником обґрунтувань та доказів, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного оскарження згідно частини 4 статті 189 КАС України.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення апеляційного суду, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець