Справа № 826/26775/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Справа № 826/26775/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю: секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Галич-Авто» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Галич-Авто», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_8, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Галич-Авто», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_8, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 21.07.2015 р. за індексним номером 23039836, прийнятого відповідачем, про припинення обтяження обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки за договором від 11.09.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 5249;

- визнання протиправним та скасування рішення від 21.07.2015 р. за індексним номером 23039885, прийнятого відповідачем, про припинення іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки за договором від 11.09.2008 р. та за договором про винесення змін до нього, посвідченими приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. та зареєстрованими в реєстрі за №№ 5248, 1746;

- зобов'язання відповідача поновити з дати припинення державну реєстрацію іпотеки, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. та зареєстрована в реєстрі за № 5248 відповідно до договору іпотеки від11.09.2008 р. та додаткового договору до нього, укладеним між ВАТ «Галич-Авто» та АБ «Брокбізнесбанк», зареєстрованого в реєстрі за № 1746, згідно яких в іпотеку було передано приміщення станції технічного обслуговування за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 407;

- зобов'язати відповідача поновити з дати припинення державну реєстрацію заборони відчуження предмета іпотеки: приміщення станції технічного обслуговування, яка була накладена у зв'язку з посвідченням договору іпотеки від 11.09.2008 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. та зареєстрована в реєстрі за № 5249.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправними та скасовано прийняті відповідачем рішення від 21.07.2015 р. №№ 23039836, 23039885 про припинення обтяження нерухомого майна та про припинення іпотеки.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ПАТ «Галич-Авто» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися.

Представник апелянта подав клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом було відмовлено через відсутність належних правових підстав та з урахуванням тих обставин, що в минулому судовому засіданні на підставі клопотання апелянта провадження у справі було зупинено.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», в якому Суд зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Таким чином, судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави передбачені КАС України для розгляду апеляційної скарги на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.09.2008 р. між АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк», та ВАТ «Галич-Авто», правонаступником якого є ПАТ «Галич-Авто», було укладено кредитний договір № 24/08/Ю, відповідно до умов якого позивач надав ПАТ «Галич-Авто» кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 2 000 000,00 доларів США на строк до 09.09.2011 р. зі сплатою 14,5% річних у гривні для поповнення обігових коштів.

11.09.2008 р. між позивачем і ПАТ «Галич-Авто» укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 5248.

У п. 1.1 зазначеного договору іпотеки передбачено, що позивач як Іпотекодержатель з метою забезпечення основного зобов'язання, що випливає з кредитного договору приймає в іпотеку, а ПАТ «Галич-Авто» передає в іпотеку предмет іпотеки - приміщення станції технічного обслуговування за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 407, яке складається з: адмінкорпусу літ. «А-ІІІ» загальною площею 1799,4 кв.м; станції технічного обслуговування літ. «А-ІІ» загальною площею 4307,2 кв.м., прибудови (автомийки) літ. «А-1» загальною площею 44,9 кв.м., компресорної майстерні літ. «Б-1» загальною площею 623,3 кв.м., прохідної літ. «В-1» загальною площею 26,1 кв.м.

На підставі Договору іпотеки від 11.09.2008 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. було внесено відомості про реєстрацію предмета іпотеки (реєстраційний номер: 7892936), накладено заборону відчуження вищезазначеного нерухомого майна та внесено запис про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 7893044); номер запису про іпотеку: 10498886.

29.07.2011 р. між позивачем і ПАТ «Галич-Авто» було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 11.09.2008 р., що зареєстрований в реєстрі за № 1746.

Зобов'язання ПАТ «Галич-Авто» за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки не виконало.

21.07.2015 р. відповідачем було прийнято рішення про припинення іпотеки та внесення відомостей до державного реєстру іпотек (індексний номер рішення: 23039885), а також внесено відомості до реєстру про припинення обтяження, а саме: зняття заборони відчуження нерухомого майна, приміщення станції технічного обслуговування за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 407, яке належить ПАТ «Галич-Авто» (індексний номер рішення: 23039836).

Зазначені рішення відповідачем прийняті на підставі заяв Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 від 21.07.2015 р. №№ 146172/11, 146172/14, зі змісту яких вбачалося, що зобов'язання за кредитним договором та пов'язаними з ним додатковими угодами ВАТ «Галич-Авто» повністю виконані.

В оскаржуваних рішеннях відповідача від 21.07.2015 р. зазначено, що заяви ПАТ «Брокбізнесбанк» подавалися ОСОБА_5 на підставі довіреності від 20.07.2015 р.

Відповідачем не надано доказів наявності зазначеної довіреності та/або доказів, підтверджуючих, що ним перевірялися повноваження заявника.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2016 р. у кримінальній справі № 761/16713/16-к, який набрав законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. КК України та призначено відповідне покарання.

Зазначеним вироком встановлено, що з метою досягнення своїх злочинних цілей невстановлена слідством особа в невстановленому місці та час за допомогою комп'ютера та принтера виготовила дві заяви від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 на ім'я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 21.07.2015 р. №№ 146172/11, 146172/14 про зняття заборони відчуження від 11.09.2008 р. № 7893044 на приміщення станції технічного обслуговування, що розташоване з адресою: м. Львів, вул. Зелена, 407 та вилучення запису про іпотеку від 11.09.2008 р. № 7892936 на вказаний об'єкт нерухомості на яких поставила підпис від імені ОСОБА_8 та скріпила його підробленою печаткою АТ «Брокбізнесбанк».

Також у вироку встановлено, що в подальшому 21.07.2015 р. невстановлена слідством особа, з метою проведення нотаріальних дій щодо зняття заборони відчуження та вилучення запису про іпотеку приміщень станції технічного обслуговування, які розташовані в м. Львові по вул. Зелена, 407, завідомо підроблені документи, а саме довіреність від імені ОСОБА_8 та ім'я ОСОБА_5 щодо представництва інтересів АТ «Брокбізнесбанк» від 20.07.2015 р., заяви від імені ОСОБА_8 на ім'я приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_2 №№ 146172/11, 146172/14 від 21.07.2015 р. про зняття заборони відчуження № 7893044 від 11.09.2008 р. на приміщення станції технічного обслуговування, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 407 та вилучення запису про іпотеку № 7892936 від 11.09.2008 р. на вказаний об'єкт нерухомості, а також копію паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_5 надала приватному нотаріусу ОСОБА_2

24.11.2015 р. позивач дізнався про вищезазначені рішення нотаріуса і, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи постанову в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем на підставі документів, поданих неналежним представником позивача.

Відмовляючи в іншій частині позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача поновити в Реєстрі державну реєстрацію іпотеки та обтяження є передчасними.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-IV), «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. № 898-IV (далі - Закон № 898-IV), «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17.10.2013 р. № 868 (далі - Порядок № 868), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок № 296/5).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Закону № 898-IV іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

У ч. 1 ст. 2, ч. 1, 2, 3, 5 ст. 3 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та х обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 1952-IV у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Частиною 1 статті 15 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частинами 3, 7, 9 статті 16 Закону № 1952-IV передбачено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якими встановлено обтяження, особи, в інтересах якої встановлено обтяження, уповноваженої ними особи.

Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи також - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб.

Відповідно до п. 1 гл. 5 Порядку № 296/5 цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи, від імені якої діє уповноважений орган та/або посадова особа, перевіряється нотаріусом на підставі установчих документів, відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до нього, та документів, що підтверджують повноваження органів та/або посадових осіб. Нотаріус перевіряє, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчинюється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності.

У п. 4 гл. 4 Порядку № 296/5 визначено, що перевірка повноважень представників осіб за довіреністю або за законом здійснюється за довіреністю або документом, що підтверджує повноваження законного представника.

Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 Закону, а також перевіряє його дієздатність та обсяг наданих йому повноважень.

У разі наявності сумнівів щодо обсягу повноважень уповноваженого представника, а також його цивільної дієздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної або юридичної особи, від імені якої діє представник.

Відповідно до п.п. 8, 10, 12, 71, 73, 78 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

У разі подання заяви уповноваженою особою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, крім документа, що зазначений в абзацах другому - четвертому цього пункту, пред'являється документ, що підтверджує її повноваження, та подається його копія, засвідчена в установленому порядку.

У разі подання заяви від імені юридичної особи державний реєстратор, який є користувачем Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, одержує інформацію із зазначеного Реєстру щодо такої особи.

Державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки.

Під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач). У разі проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є також особа, якою припинено обтяження, а також особа, в інтересах якої припинено обтяження.

Державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Відповідно до ч. 3, 9 ст. 16 Закону № 1952-IV разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

У ч. 1, 3 ст. 17 Закону № 898-IV закріплено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

У ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Отже, законодавством регламентовано порядок вчинення державним реєстратором (нотаріусом) реєстраційних дій та перелік документів, наявність яких є необхідною для внесення відповідних записів до Реєстру.

При цьому, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що особа, яка звертається до державного реєстратора з вимогами про вчинення державної реєстрації, повинна підтвердити наявність у неї відповідних повноважень, а державний реєстратор (нотаріус) - їх перевірити.

Разом з тим, як було правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішення від 21.07.2015 р. №№ 23039836, 23039885 про припинення обтяження та про припинення іпотеки були прийняті відповідачем на підставі підроблених документів, а саме: заяв про припинення обтяження та про припинення іпотеки, поданих не уповноваженою особою - ОСОБА_5

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року у справі № 761/16713/16-к, який набрав законної сили, та жодним чином не спростовані відповідачем, на якого, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладено обов'язок доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 21.07.2015 р. №№ 23039836, 23039885 про припинення обтяження та про припинення іпотеки та задоволення адміністративного позову в цій частині, а також про відмову в задоволенні решти решти позовних вимог з тих підстав, що вчинення реєстраційних дій, зокрема щодо поновлення державної реєстрації, належить до дискреційних повноважень відповідного суб'єкта влади.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було встановлено адміністративної процесуальної правосуб'єктності представника позивача, який звернувся до суду, колегія суддів вважає такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме безпосередньо рішенням суду першої інстанції, яке оскаржується апелянтом /Т.1 а.с.189-191/.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що позовну заяву у даній справі подано від імені ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності від 07.12.2015 р. № 288/03, виданої ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 /Т.1 а.с.10, 35/.

Водночас, системний аналіз положень ст.ст. 2, 3, 35, 37, 47, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» надає підстави стверджувати, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноваження органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто фактично здійснює керівництво ним, а отже, й наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку як юридичної особи на представництво його інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року по справі № 3-399гс16.

Посилання апелянта на те, що дана справа не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства і позов пред'явлено до неналежного відповідача, судова колегія вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Так, оскаржувані позивачем рішення від 21.07.2015 р. №№ 23039836, 23039885 про припинення обтяження та про припинення іпотеки прийняті відповідачем - приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2 як державним реєстратором у розумінні ст.ст. 3, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, і підставами звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом стало неналежне виконання відповідачем його повноважень зі здійснення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна та іпотеки, тобто в даному випадку має місце публічно правовий спір, який у відповідності до ст. 17 КАС України підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, вважає за необхідне відступити від правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 14 червня 2016 року № 21-41а16.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким було повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Галич-Авто» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Галич-Авто» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 31 травня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.