Справа № 591/6093/16-а
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6093/16-а
Провадження № 2-а/591/93/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В,

при секретарі Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона звернулася до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та написала відповідачу заяву про підтвердження періодів роботи на пільгових умовах. За результатами розгляду її заяви відповідач рішенням від 24.06.2016 року відмовив у призначенні пенсії за Списком № 2 у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років, наявний пільговий стаж 7 років 5 місяців 18 днів. Підставою для прийняття такого рішення стало рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області, якій відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 роу по 06.12.2001 року укладником-пакувальником цеху формової техніки № 3 у Сумському ВО «Гумотехніка». Вважає вказані рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області та Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області протиправними, оскільки вона з самого початку працювала на одному і тому ж місці в шкідливих умовах. Робота, яку вона виконувала протягом періодів зазначених у трудовій книжці віднесена до посад зі шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2. Вказує, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а відповідачами безпідставно не враховано до цього стажу періоди роботи з 22.08.1992 року по 06.12.2001 року укладником-пакувальником цеху формової техніки № 3 у Сумському ВО «Гумотехніка». Зазначила, що вона не має нести відповідальність за невиконання роботодавцем вимог трудового законодавства та непроведення атестація її робочого місця. Вважає, що її право на призначення пенсії та необхідний стаж роботи в шкідливих умовах праці підтверджується записами у трудовій книжці. Тому просить визнати протиправними та скасувати рішення Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області; зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати період роботи з 22.08.1992 р. по 06.12.2001 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Представник позивача також пояснив, що у наказах з приводу атестації, які позивач подала суду, відсутня посада позивача, а дані накази надані на підтвердження того, що не збереглися усі документи з приводу атестації. Позивач також пояснила, що по її посаді атестація на підприємстві не проводилася, по іншим професіям атестація проводилася, але коли не памятає.

Представник Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області позов заперечив та зазначив, що страховий стаж обрахований з дотриманням вимог закону.

Інші відповідачі належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи, але їх представники до суду не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані суду докази вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернулася до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах.

Рішенням відповідача від 24.06.2016 року (а.с. 18) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у звязку з відсутністю у нього необхідних 10 років пільгового стажу.

Як вбачається з вказаної письмової відповіді від 02.07.2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у звязку з відсутністю у нього необхідних 10 років пільгового стажу та наявність такого стажу 7 років 5 місяців та 18 днів. Зазначено про те, що рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області № 18 від 17.05.2015 року відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року по 06.12.2001 року укладником-пакувальником цеху формової техніки № 3 у Сумському ВО «Гумотехніка».

Відповідно до трудової книжки позивача (а.с. 12), остання працювала у Сумському виробничому обєднанні «Гумотехніка», яке було реорганізовано у ВАТ «Гумотехніка»: з 05.03.1985 року по 20.07.1988 рік машиністом шприцмашини дільниці неформової техніки виробництва № 1, цеха неформової техніки № 2; з 21.07.1988 року по 31.07.1988 рік обрізчиком гумових виробів цеху неформової техніки № 3; з 01.08.1988 року по 06.12.2001 рік укладальником-пакувальником цеху формової техніки № 3.

У трудовій книжці позивача інформація щодо проведення атестації її робочого місця відсутня, що також підтвердила в судовому засіданні й позивач.

Будь-які документи, які б свідчили про проведення атестаціюї робочого місця позивача суду та відповідачам, під час розгляду заяви по призначення пенсії, не подавалися.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із п. 20 Порядку № 637 у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуютьея до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - наявність певного стажу роботи може визначається, зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Таким чином, наявність певного стажу роботи, як юридичний факт, може встановлюватися шляхом звернення до комісій з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105; далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно з пунктом 11 Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи; витяг з ЄДР, а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 1 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в ЄДР, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами.

За приписами пунктів 11, 13 та 14 Порядку такі документи подаються до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) заявника, які перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які в свою чергу, розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії.

Пунктом 15 Порядку встановлено, що Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні.

Встановлено, що через відсутність необхідних записів у трудовій книжці позивач зверталася до Комісії із заявою про підтвердження стажу роботи. До цієї заяви було додано: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ; трудову книжку; копію паспорта; архівні довідки від 03.03.2016р. №192, № 192/1,№ 193; копію архівної довідки від 19.01.1999 № 328/2; копію наказу Сумського ВАТ Гумтехніка від 15.02.1995 № 16 Об утверждении списков аттестационных профессий и должностей по условиям труда; витяг 3 протоколу № 1 засідання атестаційної комісії Сумського BAT Гумотехніка ; копії свідоцтва про народження; копію свідоцтва про шлюб. Жоден з вказаних документів не містить інформації про проведення атестації робочого місця позивача.

На підставі отриманих Комісією документів рішенням Комісії від 17.05.2016 року № 18 підтверджено ОСОБА_1 стаж роботи за Списком № 2 у Сумському виробничому об'єднанні Гумотехніка, в подальшому реорганізованому у ВАТ Гумотехніка, що ліквідовано без визнання правонаступника, за періоди: з 05.03.1985 року по 20.07.1988 року машиністом шприцмашини дільниці неформової техніки виробництва № 1, цеха неформової техніки № 2; з 21.07.1988 року по 31.07.1988 рік обрізчиком гумових виробів цеху неформової техніки № 3; з 01.08.1988 року по 21.08.1992 рік укладальником-пакувальником цеху формової техніки № 3. Відмовлено у підтвердженні стажу роботи укладальником-пакувальником цеху формової техніки №3, у зв'язку з посиланням на відсутність відомостей про результати проведення атестації робочого місця за період з 22.08.1992 року по 06.12.2001 рік.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Наведений висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14 відповідно).

Як вже встановлено судом, відповідачі до пільгового стажу позивача зарахував весь період роботи позивача у шкідливих умовах праці з 05.03.1985 року по 21.08.1992 рік.

Також, на думку суду, відповідачами цілком обґрунтовано відмовлено позивачу у підтвердженні стажу роботи укладальником-пакувальником цеху формової техніки №3 за період з 22.08.1992 року по 06.12.2001 рік, у зв'язку з відсутністю відомостей про результати проведення атестації робочого місця.

Як зазначалося раніше судом - в трудовій книжці позивача відсутні записи про те, що вона працювала повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та про те, що підприємствами проводилась атестація її робочих місць.

Будь-які інші належні докази на підтвердження факту проведення атестації суду не надані.

Суд не може взяти до уваги пояснення свідків на які посилається позивач, оскільки дані свідки лише підтвердили факт роботи та професію позивача, але не надали жодних показів на підтвердження факту проведення атестації робочого місця позивача.

При цьому, також, слід зазначити, що в архівній довідці (а.с. 14-16) маються відомості про неповний робочий день позивача у 1995-1997 році, якій зазначено як «простой 2/3» та «простой» .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що прийняті відповідачами - Сумським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області та Комісією з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області оспорювані рішення не є протиправними, оскільки прийняті з дотриманням визначеного законом порядку та способу.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Сторони мають право оскаржити постанову суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання повного тексту копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2017 року. Суддя