Справа № 357/5063/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5063/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Білоцерківського ВП СРПП №1 ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11.05.2017 року звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до інспектора Білоцерківського ВП СРПП №1 ОСОБА_2, у якому просив визнати дії інспектора щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення серії БР № 326108 від 02.05.2017 року та постанову серії БР № 326108 від 02.05.2017 року про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 ОСОБА_3, незаконними; скасувати постанову інспектора серії БР № 326108 від 02.05.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 ОСОБА_3; закрити відносно нього провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 ОСОБА_3, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 ОСОБА_3.

Викладаючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначив, що 02.05.2017 року відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення в якому вказано, що він о 22 год. 58 хв. у м. Біла Церква рухаючись по бульвару Олександрійський, керуючи автомобілем Audi 100, перед поворотом не користувався світловим шкалом показника повороту відповідно напрямку, чим порушив п. 9.26 ПДР України. При винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності інспектором не було враховано ст. 33 35,280 ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та зазначив, що дійсно він рухався по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква о 22 год. 58 хв. керуючи автомобілем Audi 100, при повороті ввімкнув світловий шкал показника, тому незрозуміло дії інспектора, який його зупинив. Після зупинки він попросив інспектора надати докази правопорушення, а саме: відео фіксацію, через пів години інспектор надав її, однак правопорушення не було зафіксовано. Протокол інспектор не складав, пояснення не відбирав, свідки не були залучені, тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідач інспектора Білоцерківського ВП СРПП №1 ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не надав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

02.05.2017 року інспектором Білоцерківського ВП СРПП №1 ОСОБА_2 щодо гр. ОСОБА_1 винесено постанову серії БР № 326108 у справі про адміністративне правопорушення ( а.с. 4), відповідно до якої гр. ОСОБА_1 02.05.2017 року о 22 год. 58 хв. в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, керував транспортним засобом Audi 100, номерний знак НОМЕР_1, перед поворотом не користувався світловим шкалом показника повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.26 ПДР України. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У вказаній постанові відсутні відомості щодо доказів вчиненого правопорушення на підставі яких інспектором було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 ОСОБА_3.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 ОСОБА_3 ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 ОСОБА_3 накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.122 ОСОБА_3 Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 ОСОБА_3 доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 ОСОБА_3 орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 ОСОБА_3 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Судом встановлено, що при винесенні постанови щодо ОСОБА_1 службовою особою не було складно протокол про адміністративне правопорушення із залученням свідків та поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, тобто при винесенні постанови не були виконані вимоги ст.ст. 33, 252, 280 ОСОБА_3.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами спростування зазначених позивачем обставин та правомірність притягнення його до відповідальності.

Ч. 1, ч.2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Отже, враховуючи, що позивач оспорював допущене ним порушення, про що зазначено у постанові серії БР № 326108 від 02.05.2017 року, відповідач зобовязаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення та розглянути справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 ОСОБА_3 за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, а не на місці його вчинення.

Відповідно до ст.. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною завою, поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 326108 від 02.05.2017 року якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 ОСОБА_3 винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте не у спосіб передбачений Конституцією та законами України, упереджено, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є неправомірною та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 17, 99, 102, 158-163, 167,171-2 КАС України, ст. 7, 33, ч.2 ст.122, 251, 252, 280, 283, 288 ОСОБА_3, Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року за № 5-рп/2015, Рішення Конституційного суду України від 31.03.2015 року за № 2- рп/2015, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 326108 від 02.05.2017 року якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 ОСОБА_3.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122КУпАП.

В решті вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київської апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4