Справа № 2-а-3728/08/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2012-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2012 р.Справа № 2-а-3728/08/2170

Категорія:8.3.1.Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2009 року по справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною, застосування наслідків визнання господарського зобов'язання недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року Державна податкова інспекції у м. Херсоні подала апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2009 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2009 року відмовлено у задоволені адміністративного позову Державної податкової інспекції у м. Херсоні до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсною, відповідно до ст. 207 ГК України, усної угоди укладеної між відповідачами; застосування наслідків визнання господарського зобов'язання недійсним за ст. 208 ГК України, та стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 отримані за результатами виконання угоди грошової суми в розмірі 108 470 грн. 84 коп.; стягнення з ФОП ОСОБА_2 в дохід держави товарно-матеріальні цінності, отримані за угодою, а у разі неможливості стягнення майна в натурі -вартість отриманої від ФОП ОСОБА_1 продукції в сумі 108 470 грн. 84 коп.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки укладена між відповідачами усна угода не відповідає вимогам ст. 207 ГК України.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції встановив, що позивачем не наведені обставини на підтвердження того, що укладаючи угоду, відповідачі діяли з метою, яка завідомо суперечила інтересам держави та суспільства.

Угода купівлі-продажу пшениці 4 кл. не є такою, що суперечить інтересам держави та суспільства. Такий товар не виключено законом із цивільного обігу, на торгівлю ним не вимагалась ліцензія, не було й інших законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

Відповідачі письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 була укладена усна угода купівлі продажу, за якою ФОП ОСОБА_2 купив, а ФОП ОСОБА_1 продала сільськогосподарську продукцію - пшеницю 4 кл., вартістю 108 470,84 грн.

Усна угода виконана в повному обсязі, заборгованість між сторонами відсутня, розрахунки проводились у безготівковій формі, про, що зазначає апелянт в позовній заяві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ДПІ у м. Херсоні послалось на протиправність умислу лише ФОП ОСОБА_1, посилаючись тільки на рішення господарського суду про скасування державної реєстрації.

Суд першої інстанції правильно встановив, що предметом дослідження у справі про скасування державної реєстрації є, зокрема, відповідність реєстраційних документів вимогам чинного законодавства, а не наявність протиправного умислу при укладенні угоди, що мала місце під час підприємницької діяльності суб'єкта.

Юридичним наслідком скасування державної реєстрації приватного підприємця з підстав визнання його реєстраційних документів недійсними є здійснення ліквідаційної процедури, під час якої вирішуються питання про задоволення вимог кредиторів, в тому числі держави. Сам факт скасування державної реєстрації підприємства не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до моменту виключення з державного реєстру.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що неподання податкової звітності та несплата податків не є доказом укладення угоди всупереч інтересам держави та суспільства, та підставою для визнання угоди недійсною та застосування санкцій передбачених ст. 208 ГК України, оскільки за такі дії як несплата податків та неподання податкової звітності передбачено фінансові санкції відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Такі дії суб'єкта господарювання не можуть розглядатись як доказ умислу на укладення угоди всупереч інтересам держави та суспільства.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207 ЦК України,ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців»висновок позивача про суперечність спірної угоди інтересам держави та суспільства помилково ґрунтується на обставинах, які не мають правового значення для справи.

Суд першої інстанції правильно встановив, що сама по собі угода про продаж пшениці 4 кл. не є такою, що суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки такий товар не виключено законом із цивільного обігу, на торгівлю ним не вимагалась ліцензія, не було й інших законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання ДПІ у м. Херсоні на недотримання письмової форми при вчиненні правочину фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є безпідставним, оскільки приватні підприємці не є фізичними особами у розумінні ст. 206 ЦК України, а угода була реально укладена шляхом підписання обома сторонами листа-замовлення та виконана у повному обсязі, покупець сплатив кошти та отримав товар, продавець - поставив товар та отримав кошти.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова -без змін.

Керуючись ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, 212, ч. 5 ст. 254, ч. КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя В.О.Скрипченко

суддя Л.П.Шеметенко