Справа № 2-а-3632/11/2170
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2012-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2012 р.Справа № 2-а-3632/11/2170

Категорія:6.3Головуючий в 1 інстанції: Анісімов О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача -судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря Ридванської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Херсонського державного бюро технічної інвентаризації на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22липня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна фірма "РВіК" до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язати надати відповідь на запит

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна фірма "РВіК"(далі по тексту -позивач або ТОВ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації (далі по тексту -відповідач або БТІ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати надати відповідь на запит. Представник позивача позовні вимоги обґрунтовував наступним чином. 07.06.2011 ТОВ звернулось до БТІ із інформаційним запитом, у якому просило надати інформацію наступного характеру: на які об'єкти нерухомості, розташовані за адресою м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Шкільна 19, проведено БТІ реєстрацію права власності ВАТ ТРК "Вікторія"?; на підставі яких правовстановлюючих документів та дозволів на будівництво здійснено БТІ реєстрацію прав власності на нерухоме майно за адресою м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Шкільна, 19?; зазначити, коли БТІ складено для ВАТ ТРК "Вікторія" технічний паспорт на об'єкти нерухомості та згідно цього технічного паспорту надати розмір площі земельної ділянки по угіддям, а саме: площу земельної ділянки під будівлями та площу земельної ділянки під двором або садом. Вказаний запит надісланий у порядку, встановленому Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі по тексту -Закон №2939) та отриманий відповідачем наручно. Зокрема, відповідно до вимог зазначеного Закону розпорядник інформації, яким в даному випадку є, з точки зору позивача, БТІ, зобов'язаний надати відповідь не пізніше ніж протягом п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Разом з тим, відповідачем порушено зазначене положення, оскільки на момент подачі позову відповіді на інформаційний запит не надходило. Крім того, згідно пояснень представника позивача, у провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебуває інша адміністративна справа, де БТІ має процесуальний статус співвідповідача. Інформація, що запитується у БТІ в порядку Закону №2939, має значення для вирішення вказаної справи. Разом з тим, оскільки останнє не з'являється у судове засідання, хоча й повідомлене належним чином, а також не надає додаткових доказів на вимогу суду, ТОВ вирішило отримати такі докази саме у рамках інформаційного запиту про доступ до публічної інформації. Позивач просить визнати дії відповідача щодо ненадання відповіді на інформаційний запит неправомірними та зобов'язати БТІ надати належним чином оформлену відповідь.

Представник відповідача проти позову заперечила, посилаючись на те, що суть інформації, яка запитується позивачем, стосується реєстрації майнових прав іншої юридичної особи -ВАТ ТРК "Вікторія". Розкриття таких даних є неприпустимим та може порушити права ВАТ ТРК "Вікторія". При цьому, представник БТІ посилається на положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-IV від 01.07.2004 (далі по тексту -Закон № 1952), а також наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2001 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" (далі по тексту -Положення). З її точки зору, положення зазначених нормативно-правових актів є правовою основою для здійснення діяльності БТІ, вони є спеціальними нормами у відношенні до норм Закону №2939. Виходячи з цього, норми Закону №1952 є пріоритетними для БТІ у здійсненні його діяльності, саме ними врегульовано процедуру, строки та підстави надання інформації про речові права на нерухоме майно.

Так, приписами Закону №1952 та Положення врегульовано порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також надання інформації про зареєстровані об'єкти нерухомості визначеному колу осіб. Представник відповідача при цьому вказує на те, що держателем Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі по тексту -Реєстр) є Міністерство юстиції України, тоді як БТІ виконує делеговані йому владні повноваження з приводу здійснення реєстрації речових прав, захищає наявну інформацію від несанкціонованого доступу, що вже свідчить про встановлення законодавчих обмежень щодо доступу до такої інформації. Згідно норм Положення, інформація з Реєстру може надаватись у формі витягу з Реєстру та інформаційної довідки. Питання про прийняття рішення щодо надання інформації або про відмови у її наданні приймається БТІ протягом чотирнадцяти робочих днів з дня прийняття заяви про надання витягу з реєстру або запиту про надання інформаційної довідки. Стосовно витягу, то він надається особам, якщо інформація про реєстрацію речових прав на нерухоме майно стосується їх безпосередньо. Натомість, інформаційна довідка надається на запит уповноважених суб'єктів владних повноважень, у тому числі органів суду та прокуратури. Тобто, коло осіб, які мають право на отримання інформації з Реєстру, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає. Оскільки позивач не входить до переліку таких осіб, БТІ не зобов'язано та не має права надавати йому інформацію, про надання якої він просить. При цьому, такий висновок, попри спеціальність норм Закону №1952 та Положення, з точки зору представника відповідача, не суперечить і вимогам Закону №2939 та кореспондується з ним. Зокрема, останній Закон містить обмеження щодо доступу до інформації про особу, що полягає у наданні інформації її розпорядниками на вимогу тих осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом. Оскільки інформація про реєстрацію речових прав на нерухоме майно є інформацією про особу, то вона може надаватись виключно на вимогу осіб, яких вона стосується. Пунктом 4 ст. 10 Закону №2939 передбачено, що кожна особа має право на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів. Разом з тим, позивачем по справі не надано відповідне рішення суду, згідно із яким подібна інформація витребовується. Крім цього, представником відповідача у судове засідання надано копію відповіді на інформаційний запит за вих. № 1011 від 22.06.2011. Враховуючи, що інформаційний запит від відповідача надійшов 07.06.2011, а також те, що в даному випадку слід застосовувати строк для надання інформації або відповіді про відмову у її наданні тривалістю чотирнадцять робочих днів, відповідь на інформаційний запит ТОВ надана своєчасно у межах цього строку.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22липня 2011 року та додатковою постановою від 04 серпня 2011 року - позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Херсонського державного бюро технічної інвентаризації в частині несвоєчасного надання інформації на інформаційний запит від 07.06.2011 року, №76/1-11.

Зобов'язано Херсонське державне бюро технічної інвентаризації надати товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна фірма "РВіК" повну відповідь на інформаційний запит від 07.06.2011 року, №76/1-11 відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011, № 2939-VI в частині надання відповіді на наступні питання: 1. "На які об'єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Шкільна, 19, проведено ХДБТІ реєстрацію права власності ВАТ ТРК "Вікторія"?; 2. "На підставі яких правовстановлюючих документів та дозволів на будівництво здійснено ХДБТІ реєстрацію прав власності на нерухоме майно за адресою: м. Херсон, смт. Зеленівка, вулиця Шкільна, 19?".

В частині позовних вимог щодо надання відповіді по інформаційному запиту від 07.06.201 року, № 76/1-11 на питання "Зазначити, коли ХДБТІ складено для ВАТ ТРК «Вікторія»технічний паспорт на об'єкти нерухомості та згідно цього технічного паспорту надати розмір земельної площі ділянки по угіддям, а саме: площу земельної ділянки під будівлями та площу земельної ділянки під двором або садом" - відмовлено.

В частині визнання протиправною бездіяльності Херсонського державного бюро технічної інвентаризації стосовно ненадання відповіді на інформаційний запит від 07.06.2011 року, № 76/1-11- відмовлено.

В апеляційній скарзі, Херсонське державне бюро технічної інвентаризації, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду від 22.07.2011 року -скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що Закон №1952 визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Отже він не є спеціальним законом, який регулює порядок надання інформації, а є спеціальним законом який встановлює порядок державної реєстрації речових та інших прав. Оскільки, на сьогоднішній день Закон №1952 в частині доступу до інформації не приведений у відповідність до Закону №2939, слідує, що при наданні відповідей на інформаційні запити суб'єкту, який виконує владно-управлінські функції, на підставі делегованих повноважень необхідно керуватися Законом №2939.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Законом загальної дії, який регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації є Закон України «Про інформацію»від 02.10.1992 року, №2657-ХІІ (далі по тексту Закон №2657).

Відповідно до ст.5 Закону №2657 кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

При цьому, реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно ст.20 Закону №2657 за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон №2939.

Відповідно до ст.1 Закону №2939 під публічною інформацією розуміється відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Розпорядниками публічної інформації відповідно до ст.13 Закону №2939, в тому числі але не виключно, є особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року, №7/5 (далі по тексту Положення) державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації.

Отже органи БТІ в частині здійснення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1.2 Положення державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Зазначена норма також відображена в Законі №1952.

Крім цього, згідно із ст.2 Законом №1952 Державним реєстром речових прав на нерухоме майно є єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав, а відповідно до ч.5 ст.3 цього закону державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Відповідно до п.1.10 Положення держателем Реєстру прав є Міністерство юстиції України, яке забезпечує його функціонування, однак це не суперечить тому, що розпорядниками цієї інформації є БТІ, так як останні в силу своїх повноважень мають повний доступ до цього реєстру, здійснюють державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, а також надають у встановлених законом випадках інформацію, що стосується цієї діяльності.

Судом встановлено, що 07.06.2011 року ТОВ звернулось до БТІ із інформаційним запитом вих. № 76/1-11, у якому просило надати інформацію наступного характеру: на які об'єкти нерухомості, розташовані за адресою м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Шкільна 19, проведено БТІ реєстрацію права власності ВАТ ТРК "Вікторія"?; на підставі яких правовстановлюючих документів та дозволів на будівництво здійснено БТІ реєстрацію прав власності на нерухоме майно за адресою м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Шкільна, 19?; зазначити, коли БТІ складено для ВАТ ТРК "Вікторія"технічний паспорт на об'єкти нерухомості та згідно цього технічного паспорту надати розмір площі земельної ділянки по угіддям, а саме: площу земельної ділянки під будівлями та площу земельної ділянки під двором або садом.

Запит поданий до БТІ наручно, про що свідчить відбиток штампу з відміткою про одержання 07.06.2011 року на його копії у матеріалах справи. Запит подавався в порядку Закону № 2939. Станом на момент подачі позову відповіді від БТІ на запит не надано у зв'язку із чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Разом з тим, представником відповідача у судовому засідання надано копію відповіді на вказаний запит від 22.06.2011року №1011. Відповідно до змісту вказаної відповіді, БТІ повідомило ТОВ, що згідно договору купівлі-продажу від 18.05.1999, укладеного ним з ВАТ ТРК "Вікторія", позивач придбав у останнього недобудовані бокси у кількості 5-ти штук, що розташовані за адресою м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Шкільна 19. Однак, з виходом інженера-техніка встановлено, що за даною адресою на земельній ділянці знаходяться: житловий будинок, сарай, гараж, огорожа, які є самочинним будівництвом, що не відповідає вказаному договору купівлі-продажу. Оскільки ТОВ не надано жодних документів, які б підтверджували законність будівництва нерухомого майна, для вирішення цього питання йому слід звернутись до органів місцевого самоврядування або суду. На даний час підстави для реєстрації у ТОВ права власності на вказаний об'єкт відсутні.

Відповідно до звіту про використання поштових конвертів у червні місяці 2011 року зазначена відповідь на адресу ТОВ була направлена 24.06.2011 року.

Статтею 20 Закону №2939 встановлений загальний строк протягом якого розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію, який складає п'ять робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідь на запит ТОВ БТІ надало через 19 календарних днів, або 13 робочих днів. Проміжна відповідь на запит позивачу БТІ не давалась.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Цей Закон визначає не тільки порядок здійснення самої реєстрації, а й правовідносини, пов'язані з наданням інформації про зареєстровані права, тобто порядок використання реєстраційних даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 10 цього Закону Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, і картографічні (графічні) дані. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи.

Відповідно до статті 3 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Частина 4 цієї статті передбачає, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обмеження в порядку, встановленому цим Законом.

Тому суд першої інстанції помилково послався в постанові від 22.07.2011р. про те, що цей закон не регулює, як спеціальний закон, питання щодо надання інформації про зареєстровані права. Суд в супереч змісту вказаних вище норм матеріального права зробив неправильний висновок, що питання пов'язані з наданням інформації регулюються виключно Законом «Про інформацію»та Законом «Про доступ до публічної інформації».

Так, відповідно до частини 2 статті 1 Закону «Про доступ до публічної інформації»публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом, що, на думку колегії суддів дає право відповідачу цілком правомірно керуватися саме спеціальним законом про реєстрацію прав на нерухоме майно та підзаконними актами, виданими на його виконання.

Наказом Міністерства юстиції від 23.03.2009 № 525/5 затверджено Методичні рекомендації стосовно суб'єктів, які мають право на отримання інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Конституцією України ( 254к/96-ВР ) встановлено, що збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди не допускається, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 32).

Закон України "Про інформацію" ( 2657-12 ), який визначає конфіденційну інформацію як інформацію з обмеженим доступом і стаття 302 Цивільного кодексу України ( 435-15 ) (далі - Кодекс) містить такі ж за змістом норми.

Конституційний Суд України Рішенням від 30.10.97 N 5-зп у справі щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України "Про інформацію" та статті 12 Закону України "Про прокуратуру" (справа К.Г.Устименка) дійшов висновку,

що до конфіденційної інформації належать, зокрема, свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані).

Слід констатувати, що чітке визначення поняття "майновий стан" в чинному законодавстві відсутнє, проте, здійснивши аналіз юридичної природи цього поняття, можна зробити висновок, що під поняттям "майновий стан" розуміється сукупність належних особі майнових прав та обов'язків.

Одним з таких майнових прав особи є право власності на нерухоме майно.

Виходячи з наведеного, збирання, зберігання, використання та поширення інформації про право власності на нерухоме майно, яка є конфіденційною інформацією, без згоди цієї особи не допускається, крім випадків, визначених законом.

Згідно з розділом ІІ Методичних рекомендацій, відносини, пов'язані з державною реєстрацією права власності на нерухоме майно та, відповідно, надання інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі -Реєстр прав) регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18.02.2002 за № 157/6445 (далі -Тимчасове положення).

Так, Кодексом встановлено, що державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом (частина друга статті 182).

Статтею 28 вищевказаного Закону встановлено, що відомості про зміст документів, що підтверджують (посвідчують) правочини щодо нерухомого майна, узагальнені відомості про речові права окремої особи на нерухоме майно, а також витяги з Державного реєстру прав, що містять відомості про встановлення, зміну чи припинення речових прав на нерухоме майно, надаються органами державної реєстрації лише:

власнику (власникам) нерухомого майна, його спадкоємцям (правонаступникам - для юридичних осіб) або особам, на користь яких вчинено обмеження, чи іншим суб'єктам речового права;

органам державної влади чи органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам, якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законами;

бюро кредитних історій на їх запит щодо інформації Державного реєстру прав, передбаченої частиною першою цієї статті, в електронному вигляді (у форматі бази даних), у разі наявності письмової згоди юридичних, фізичних осіб - власників нерухомого майна.

Проте, пунктом 5 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

У своїй діяльності по здійсненню державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації керуються також і Тимчасовим положенням, відповідно до якого, право на отримання інформації з Реєстру прав щодо зареєстрованого права власності на об'єкт нерухомого майна мають:

у формі витягу - власник (власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи;

у формі інформаційної довідки - суд, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи державної податкової служби, державні виконавці, нотаріуси, органи Служби безпеки України та інші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених чинним законодавством України (пункти 5.1.1 та 5.1.2 Тимчасового Положення).

При цьому, Тимчасовим положенням обумовлені деякі умови за яких видається витяг та інформаційна довідка.

Витяг з Реєстру прав видається на підставі відомостей, які містяться в Реєстрі прав, після отримання відповідної заяви встановленої форми, а інформаційна довідка -після офіційного запиту від вказаних органів.

Порядок та підстави надання інформації з Реєстру прав регламентовано розділом VII Тимчасового положення. Так відповідно до пункту 7.1. інформація з Реєстру прав надається у формі витягу та інформаційної довідки. Право на отримання витягу з реєстру прав мають виключно власники (правокористувачі, спадкоємці, правонаступники), до яких позивач не відноситься.

Згідно з пунктом 7.1.2. Тимчасового положення Інформаційну довідку з Реєстру прав на бланку відповідного БТІ мають право отримувати суди, органи місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи державної юдаткової служби, державні виконавці, нотаріуси, органи Служби безпеки України та нші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.

Витяг або інформаційна довідка з Реєстру прав формується на підставі відомостей, акі містяться в Реєстрі прав, після отримання відповідної заяви за формою, визначеною у додатку 13, чи письмового запиту від органів, зазначених у підпункті 7.1.2 пункту 7.1 Положення.

Пунктом 7.5. встановлено, що письмовий запит про надання інформаційної довідки з Реєстру прав подається на бланку встановленої форми із зазначенням законних підстав для такого запиту за підписом керівника або особи, що виконує його обов'язки, із зазначенням відповідного номера справи, у зв'язку з якою виникла потреба в отриманні інформації.

Тимчасове положення у пункті 7.7. передбачає, що Реєстратор БТІ протягом чотирнадцяти робочих днів з дня прийняття заяви про надання витягу з Реєстру прав чи письмового запиту про надання інформаційної довідки з Реєстру прав надає витяг чи інформаційну довідку з Реєстру прав або приймає рішення про відмову в їх наданні.

Відповідно до пункту 7.12. Тимчасового положення Реєстратор БТІ відмовляє у задоволенні запиту про надання інформаційної довідки з Реєстру прав, якщо запит, що надійшов, не відповідає вимогам підпункту 7.1.2 пункту 7.1 та пункту 7.5 Положення.

Таким чином, позивач не є суб'єктом права на отримання інформаційної довідки з

Реєстру прав власності на нерухоме майно, а тому, в даному випадку, ХДБТІ не є суб'єктом, зобов'язаним надавати позивачу витребовувану ним інформацію відносно прав власності на нерухоме іншої особи, оскільки інформація, за якою звернувся позивач до ХДБТІ є конфіденційною і охороняється законом, так як стосується реєстрації права власності на нерухоме майно не за позивачем, а за іншими особами.

З огляду на наведене, не є порушенням прав позивача відмова ХДБТІ в наданні інформації стосовно об'єкту нерухомого майна, зареєстрованого за вказаною адресою за іншими особами, оскільки за ТОВ «ВТФ «РВіК»право власності не зареєстроване, а тому посилання суду в постанові від 22.07.2011р. на набуття права власності на об'єкт незавершеного будівництва за договором купівлі-продажу від 18.05.1999 року не відповідає приписам статті 182 Цивільного Кодексу України, якою встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а також положенням статті 331 ЦК , відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані здачі завершеного будівництва в експлуатацію, ані державної реєстрації позивачем здійснено не було.

Крім того, з позовної заяви та «інформаційного запиту»позивача вбачається наявність спору про право власності на об'єкт нерухомого майна, яке є предметом запиту, як за участю ТОВ «ВТФ«РВіК», та і за участю ВАТ ТРК «Вікторія», відносно власності якого зроблено «інформаційний запит». Саме в рамках цієї справи необхідно з'ясовувати у передбаченому цивільно-правовим чи господарсько-правовим процесуальним законом витребування доказів або в порядку забезпечення доказів за наявності правових підстав.

За приписами Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки згідно п. 1 ч. З ст. 10 цього ж Закону розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 4) частини першої статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» кожна особа має право на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів.

Однак рішення суду про витребування інформації про іншу особу, яка охороняється спеціальним законом та має державні гарантії щодо збереження такої інформації від несанкціонованого доступу інших осіб, позивачем відповідачу не надавалось, і в матеріалах справи таке рішення суду відсутнє.

Зобов'язуючи відповідача надати позивачу відомості щодо реєстрації прав на нерухоме майно, суд не зазначив у якій формі відповідно до Закону має бути надана інформація позивачу. Крім того, в порушення приписів цієї норми матеріального права суд не зважив на те, що позивач не віднесений до числа осіб, які мають право на отримання інформації з Реєстру.

Колегія суддів також вважає, що визнання бездіяльності протиправною, можливо лише за умови навмисного невиконання державним органом покладених на нього обов'язків або вчинення дій, які б суперечили нормам діючого законодавства. Враховуючи, що таки ознаки відсутні в діях ХДБТІ, у суду не було підстав для задоволення позовних вимог також в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,

Керуючись ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198; п. 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонського державного бюро технічної інвентаризації -задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22липня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна фірма "РВіК" до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язати надати відповідь на запит -скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна фірма "РВіК" до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язати надати відповідь на запит -відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі. .

Головуючий :

Судді :