Справа № 826/20954/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в роз’ясненні судового рішення

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення податкового боргу у розмірі 3337261,28 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 року позовні вимоги ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2015 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

На думку контролюючого органу, оскільки ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві зобов’язано сторнувати (зменшити) суму податкового боргу в розмірі 3337261,28 грн., в яку входять уточнені зобов’язання на суму 725134,95 грн., зазначена сума стане «технічною» переплатою, яку платник фактично не сплачував, та що призведе до безповоротних втрат дохідної частини бюджету.

Представник відповідача проти задоволення даної заяви заперечував т зазначив про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 Розділу 2 Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Підпунктом 1 п. 1 Розділу 2 Порядку передбачено, що органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 Розділу 6 Порядку встановлено, що первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є: рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов’язання та пені / суми єдиного внеску за результатами судового оскарження).

З системного аналізу чинного законодавства України вбачається, що ІКП платника податків ведеться за його основним місцем обліку, оскільки публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» зареєстроване в Подільському районі міста Києва, то відповідно ведення ІКП Публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» здійснюється Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Станом на день подання заяви про роз’яснення, податковим органом не надано суду доказів виконання ухвали суду від 12.10.2016 року, яка набрала законної сили та є обов’язковою до виконання, щодо приведення інтегрованої картки платника – публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві у відповідність, шляхом сторнування (зменшення) на суму податкового боргу в розмірі 3 337 261, 28 грн.

Відтак, наведене свідчить, що доводи представника податкового органу стосовно безповоротних втрат дохідної частини бюджету є необгрунтованими та такими, що документально та нормативно не підтверджені.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Відповідно до постанови ВАС України від 06.05.2010 р. підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Суд звертає увагу, що зі змісту заяви відповідача вбачається, що останній звернувся до суду за роз’ясненням не з підстав незрозумілості резолютивної частини рішення, а у зв’язку з необхідністю роз’яснення порядку виконання ухвали суду від 12.10.2016 року.

Зважаючи, що відповідачем не наведено в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, а зазначено про необхідність роз’яснення порядку виконання рішення суду з урахуванням функціональних повноважень державних податкових інспекцій, що згідно чинного законодавства не може вважатись підставою для звернення до суду із заявою про роз’яснення виконання рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви та відсутність підстав для її задоволення.

Зважаючи на викладене, керуючись статтями 160, 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва.-

УХВАЛИВ:

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов