Справа № 193/407/17
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/17/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

29 травня 2017 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д. А.

при секретарі Палій Л. Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - поліцейського сектору Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР,-

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 - поліцейського сектору Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 квітня 2017 року близько 11:10 годин він автомобілем НОМЕР_1 рухаючись по автошляху м. Кривий Ріг вул. Дніпропетровське шосе, був зупинений поліцейським СП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2. Не пояснивши причини зупинки, він потребував документи на автомобіль та посвідчення водія, після чого оглянувши їх, поліцейський звинуватив позивача у не проходженні технічного контролю на автомобіль КІА SORENTO. Відповідачу позивач пояснив, що автомобіль належить ТОВ «КП Девладівський елеватор», є службовим автотранспортом та використовується виключно у службових цілях. Однак, не зважаючи на вказані обставини, відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Постановою серії АР № 204096 від 08.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі позивача було притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн..

Позивач вважає дану постанову протиправною у звязку з тим, що відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія (умисна або необережна) чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначає, що відповідачем в порушення вимог ст. ст. 33, 280 КУпАП при розгляді справи та складанні постанови не зясовані всі обставини, що мають значення для вирішення справи, а також чи було взагалі ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, чи винен позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності.

Стверджує, що ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортного засобу, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Відповідно до п.п. «б» п. 31.3 ПДР України: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Посилається на те, що нормативним актом, який визначає процедуру проведення обовязкового технічного контролю, є Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 1 зазначеного порядку: порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обовязкового технічного контролю та обсягу перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1.Легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей , причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку) , мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби незалежно від строку експлуатації;

2.Легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомність до 3,5 т., причепи до них із строком експлуатації до двох років.

Зазначає, що легковий автомобіль НОМЕР_1 є власністю ТОВ «КП Девладівський елеватор» та є службовим транспортним засобом і не використовується товариством для перевезення пасажирів та вантажів з метою отримання прибутку.

Таким чином, на думку позивача проведення обовязкового технічного контролю для легкового автомобіля КІА SORENTO законодавством не передбачено, що свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Вважає, що постанова серії АР № 204096 від 08.04.2017 року підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, так як відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, тому вважає що відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Позивач ОСОБА_1, у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлений, що підтверджено матеріалами справи, у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав, вимоги ухвали суду від 14 квітня 2017 року, якою відповідача було зобов`язано з метою дослідження судом всіх обставин справи надати фото або відеозапис, якими зафіксовано порушення 08 квітня 2017 року, вчиненого громадянином ОСОБА_1, не виконав, зазначені докази відповідачем на розгляд суду не подані.

Суд, вислухавши думку позивача, належність повідомлення відповідача, дослідивши докази, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР №204096 від 08 квітня 2017 року винесену поліцейським СКВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень.

Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 , 08 квітня 2017 року об 11 год. 10 хв. рухався в м. Кривому Розі по вул. Дніпропетровське шосе не пройшовши своєчасно технічний контроль на даний транспортний засіб (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КІА SORENTO номерний знак НОМЕР_2 є власністю ТОВ «КП Девладівський елеватор», який використовується лише для службових цілей, а не для отримання прибутку перевезенням пасажирів чи вантажу (а.с. 7).

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, ч.3 ст.121 КУпАП, передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення надано не було, витребуваних судом доказів, що підтверджують фото, відео фіксацію вчиненого правопорушення також не було надано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин доводи позивача в тій частині, що він не порушував правил дорожнього руху підтверджуються доказами по справі, а в свою чергу відповідачем, суб'єктом владних повноважень чиє рішення оскаржується, не надано жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 та правомірність складеної постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв всупереч вказаних вимог КУпАП, та винесена ним постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

За правилами ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема: скасовує постанову і закриває справу.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

В рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України зробив висновок, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З врахуванням викладених обставин, зважаючи на те, що у позивача обов`язок по проведенню обовязкового технічного контролю транспортного засобу у відповідності до вимог Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 був відсутній, оскільки зазначений транспортний засіб є власністю ТОВ «КП Девладівський елеватор» та є службовим транспортним засобом і не використовується товариством для перевезення пасажирів та вантажів з метою отримання прибутку, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені матеріалами адміністративного позову та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 71, 72, 158-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - поліцейського сектору Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського сектору Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 серія АР № 204096 від 08.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч.3 ст. 121 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Софіївського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_3