Справа № 722/2162/16-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р. м. Чернівці Справа № 722/2162/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцького П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області, треті особи Головне управління Національної поліції України в Чернівецькій області, Голова ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла адміністративна справа ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області, треті особи Головне управління Національної поліції України в Чернівецькій області, Голова ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною.

У вказаному позові, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність УМВС України в Чернівецькій області щодо ненадання позивачу довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії на заяву від 17.10.2016 року; зобов'язати УМВС в Чернівецькій області надати ОСОБА_1 довідку про грошове забезпечення з повною інформацією та розширеним змістом на позивача, як на пенсіонера МВС, з урахуванням розмірів грошового забезпечення поліцейських відповідно до п. 12 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень «Закону України «Про національну поліцію», додатків1,7,11 постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» враховуючи те, що його було звільнено з посади помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області, звання підполковник міліції, вислуга років календарна 22 роки, 00 місяців, 08 днів, пільгова - 30 років 02 місяці, 07 днів, яка має відповідати формі додатку № 2 постанови КМУ № 45 від 13.02.2008 року, з розрахунку 80 % від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати аналогічної посади працівників поліції (старшого інспектора чергового відділу поліції). (а.с. 135-139).

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01 січня 2009 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію (довічне грошове утримання) у розмірі 80 % від суми щомісячної заробітної плати, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

17.10.2016 року позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області із заявою про видачу йому довідки про грошове забезпечення з повною інформацією та розширеним змістом, з урахуванням розмірів грошового забезпечення поліцейських відповідно п.12 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень «Закону України «Про національну поліцію».

31.10.2016 року на звернення позивача відповідачем надано відповідь у якій зазначено, що на момент звернення не існує механізму прирівнювання посад, які б за назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем могли б бути прирівняні до посади на якій позивач перебував до звільнення.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача, представник третьої особи позов не визнали, просили у задоволенні позову відмовити.

19.04.2017 року в судовому засіданні судом на обговорення було поставлено питання щодо подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження. Сторони не заперечували щодо подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи статті 122 КАС України, суд вважає, що подання особами, які беруть участь у справі клопотання про розгляду справи без їхньої участі не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом, з метою з'ясування обставин справи, було зобов'язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням матеріалів справи, розгляд справи відкладався, а також у справі оголошувалася перерва у зв'язку з необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження обставин правомірності прийняття спірного рішення.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України зобов'язував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст. 69, 71 КАС України витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою розгляду заяви позивача про проведення перерахунку пенсії.

З урахуванням пояснень сторін, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

З матеріалів особової справи видно, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.12.2007 року по 31.12.2008 року. (а.с.232, т.1).

Наказом УМВС №233 о/с від 01.12.2007 року ОСОБА_1 призначений помічником начальника відділу - оперативний черговий чергової частини штабу Сокирянського районного відділу УМВС України в Чернівецькій області. (а.с.236,т.1)

Наказом начальника УМВС України в чернівецькій області № 256 о/с від 26.12.2008 року підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено із кадрів МВС у запас Збройних сил за п. 64 "б" (через хворобу) з посади помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Сокирянського районного відділу УМВС України в Чернівецькій області. (а.с.236,т.1).

Календарна вислуга складає 22 року 00 місяців 08 днів, вислуга в пільговому обчисленні складає 30 років 02 місяці 07 днів (а.с.232, т.1).

Згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1, виданого Пенсійним фондом України 05.02.2009 року, ОСОБА_1 з 01.01.2009 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернівецькій області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII. (а.с.13-14, т.1).

17.10.2016 року позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області із заявою про видачу йому довідки про грошове забезпечення з повною інформацією та розширеним змістом, з урахуванням розмірів грошового забезпечення поліцейських відповідно п.12 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень «Закону України «Про національну поліцію». (а.с.21-22, т.1)

31.10.2016 року на звернення позивача відповідачем надано відповідь про те, що видати довідку про розмір грошового забезпечення по посаді помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу районного відділу, не має можливості. (а.с.25,т.1).

За наведених обставин, вважаючи своє право порушеним, у зв'язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 3 цього ж закону, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 24 вказаного закону визначено, що особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Згідно з частиною другою статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України від 02.10.1992 № 2657-ХІI "Про інформацію".

Статтею 1 Закону України "Про інформацію" передбачено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес регулюється Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У статті 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до статті 13 частини 1 першої 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 частини 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею 23 частини 1, частини 2 пункту 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію.

Згідно статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 2 липня 2015 року 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини 16 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992оку №2262-XII (далі - Закон №2262-XII, в редакції зі змінами, внесеними Законом № 580-VIII, у разі якщо на момент призначення пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, призначена пенсія підлягає негайному перерахунку".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року N 900-VIII статтю 63 Закон №2262-XII після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

За змістом частини 4 статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 (надалі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом №2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Отже, позивач як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988.

Порядок проведення та процедура перерахунку пенсії, а також належні для цього підстави встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Згідно Порядку №45, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення КМУ про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які маю прав на пенсію. На підставі такого рішення МВС повинно повідомити у п'ятиденний строк ПФУ про підстави для перерахунку пенсій відповідним категоріям осіб, а ПФУ, в свою чергу повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від МВС своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсія яких підлягає перерахуванню. Після складання таких списків та подання їх відповідним органам, уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються на осіб, які звільненні із служби.

Разом з цим, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30.01.2007 року № 3-1 (далі Порядок № 3-1 ).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем проживання.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Наказом МВС України № 138 від 17.02.2017 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.03.2017 року за № 348/30216 Про затвердження Переліку посад осіб начальницького складу і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», посаду помічника начальника відділу - оперативного чергового прирівняно до посади старшого інспектора в Національній поліції України. (а.с. 207-210, т.1).

Таким чином, пенсіонер органів внутрішніх справ, у разі виникнення підстав для перерахунку пенсії, має право самостійно отримати довідку про складові грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 року № 21-348а13 та від 22.04.2014 року по справі №21-484а13.

Конституційний суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист військовослужбовців та прирівняних до них осіб і сформулював правову позицію, тобто заходи, спрямовані на забезпечення Державою соціального захисту вказаної категорії осіб, не можуть бути скасовані чи звужені (рішення Конституційного суду України № 7-рп /2016 від 20.12.2016 року).

Дослідивши матеріали справи, суду дійшов висновку що позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідач не довів правомірність своєї відмови в наданні довідки про розмір заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку щодо визнання протиправними дій відповідача, оскільки відповідач не надав вмотивованої відповіді на звернення позивача.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, про наявність підстав у позивача права на перерахунок пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, що в свою чергу свідчить про протиправність дій відповідача щодо не видачі позивачу відповідної довідки.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 86 цього Кодексу суд, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як визначено частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийнятого рішення стосовно відмови у наданні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частина 1 статті 94 КАС України визначає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 43 та 129 Конституції України, ст. ст. 69, 71, 94, 122, 128, 158, 160 - 163 та 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області щодо не надання довідки про грошове забезпечення на заяву ОСОБА_1 від 17.10.2016 року.

3. Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області видати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням вимог постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 коп., сплачений згідно квитанції № 0.0.660229367.1 від 28.11.16 року за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ у Чернівецькій області.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький