Справа № 820/1646/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.Справа № 820/1646/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2017р. по справі № 820/1646/17

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" , Державне підприємство "СЕТАМ"

про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі-відповідач), треті особи: Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", Державне підприємство "СЕТАМ", в якому просили: визнати неправомірними та скасувати постанову заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна В.В. від 06.06.2016 року за виконавчим провадженням №50206940 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; зобов'язати заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна В.В., в провадженні якого перебуває виконавче провадження №50206940, невідкладно відкликати направлення документів Державному підприємству "СЕТАМ" для вирішення питання щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, та зупинити виконавче провадження та заходи примусового виконання за даним виконавчим провадженням.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якій просили суд зоборонити Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до закінчення розгляду справи вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію квартири АДРЕСА_1

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено.

Позивачі не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального права та заборонити Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Державному підприємству "СЕТАМ" до закінчення розгляду адміністративної справи вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію квартири АДРЕСА_1.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, виходив з того, що застосування зазначених заходів забезпечення позову не відповідає вимогам чинного законодавства та не є обґрунтованими і співрозмірними заявленим позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, з аналізу вказаної норми випливає, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас, саме поняття забезпечення адміністративного позову передбачає вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008р., застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

У зв'язку з цим, відмовляючи у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним чином не обґрунтовано, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обговорюючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову позивачами не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх прав та інтересів до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що у випадку задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме зоборону Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до закінчення розгляду справи вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію квартири АДРЕСА_1 фактично означатиме вирішення справи по суті позовних вимог.

Відтак, на думку колегії суддів, вжиття заходів забезпечення позову в заявлений спосіб до вирішення даної справи по суті є недоцільним.

У зв'язку з цим, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову по адміністративній справі № 820/1646/17 колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваного судового рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2017р. по справі № 820/1646/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлено 02.06.2017 року