Справа № 540/908/16-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 р. Справа № 540/908/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Кононенко З.О.
Суддів: Калитки О. М. , Калиновського В.А.
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
представника позивача Івахова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 31.03.2017р. по справі № 540/908/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації , Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації третя особа Карлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Машівського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа Карлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому, уточнивши позовні вимоги (а.с. 128-137, том 1), просив суд:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Машівської РДА та Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації;
- визнати неправомірним та скасувати подання від 04.10.2016 року УСЗН; визнати неправомірним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Машівської РДА зробити подання відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою КМУ від 20.01.1997р. №57 зі змінами.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що вважає дії відповідачів протиправними, безпідставними, такими, що порушують його права, свободи та інтереси.
Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 31.03.2017 року позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа Карлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано дії Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Полтавської області щодо ненаправлення подання до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2 ОСОБА_1 - протиправними.
Визнано дії Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо неприйняття рішення для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2 ОСОБА_1 - протиправними.
Визнано неправомірним та скасовано подання від 04.10.2016 року Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Полтавської області.
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Полтавської області оформити та направити подання у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51 до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, для вирішення питання видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Відповідач, Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Відповідач, Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, тому що подані на розгляд документи не містять підтвердження виїздів ОСОБА_1 безпосередньо в зону відчуження не менше 14 днів.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційні скарги, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представники відповідачів в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, віднесений до 3 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Полтавською обласною державною адміністрацією 02.03.1994р. (а.с.80).
В період з 20.07. по 24.09.1987 року ОСОБА_1 виконував завдання Уряду по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і отримав дозу опромінення 3700 Бер. у складі військової частини НОМЕР_2 , на виконання вказаних робіт був призваний через військкомат, що убачається з копії військового квитка серії НОМЕР_3 (а.с.81-85).
Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, показали, що вони разом з позивачем ОСОБА_1 в період з 20 липня по 24 вересня 1987 року виконували завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Голуб зазначив, що виїжджав з позивачем 6-7 разів на реактор, Мельник зазначив, що 15 днів з позивачем, а без нього безпосередньо 17 днів, Свиридов зазначив, що спільно виїжджали 14 разів.
Позивач звернувся із заявою, в якій просив подати на розгляд до Полтавської ОДА подання щодо розгляду документів на предмет видачі йому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2 (а.с.61).
Листом від 07.06.2016 року відповідач УСЗН Машівської РДА повідомило позивача про фактичну відмову в поданні до ОДА в зв`язку з невідображенням виїздів в зону відчуження в архівній довідці Міноборони України № 1411/02-03 від 25.07.2014 (а.с.66).
Листом від 04.10.2016 року за №5660 УСЗН Машівської РДА направило на адресу Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА подання про прийняття рішення про видачу чи відмову у видачі посвідчення категорії 2А учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 (а.с.105), яке було повернуто Департаментом без розгляду (а.с.106,107 т.1).
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єкти владних повноважень діяли всупереч встановленому законом порядку, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення та Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації не було фактично прийнято рішення про видачу або відмову у видачі позивачу посвідчення особи, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою КМУ від 20.01.1997р. №57.
Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796 (далі Закон №796).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються, зокрема, громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів.
Відповідно до ст. 2 Закону № 796-ХІІ територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони. Такими зонами є: 1 (зона відчуження); 2 (зона безумовного (обов`язкового) відселення); 3. (зона гарантованого добровільного відселення); 4 (зона посиленого радіоекологічного контролю).
Відповідно до ст. 9 Закону №796, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ст. 15, ч. 1 ст. 65 Закону №796 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. №51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими актами законодавства.
Відповідно до п. 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.
За приписами п. 10 вказаного Порядку № 51 Посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються на підставі одного з таких документів:
а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;
б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;
в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);
Також, приписами п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 51 від 20.01.1997р., встановлено, що видача посвідчень провадиться потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.
У відповідності до п.12 Порядку № 51 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 03.09.98 № 260 затверджено Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЄС. Положення розроблено відповідно до пункту 12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.97 № 51, з метою вирішення спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до пункту 1.1. Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЄС, комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС це - постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Основними завданнями Комісії згідно із пунктом 3 вище визначеного Положення є: розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії.
Згідно з пунктом 4.2. Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЄС, комісія зобов`язана: проводити свої засідання, дотримуючись вимог чинного законодавства України; визначати статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС тільки за критеріями, визначеними Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.97р.
Згідно з Положенням "Про Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації", яке затверджено Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 11 лютого 2013 року № 35, Департамент є юридичною особою публічного права та структурним підрозділом обласної державної адміністрації, підпорядкований голові обласної державної адміністрації, а також підзвітний і підконтрольний Міністерству соціальної політики України.
Підпунктом 3 Пункту 5 вищевказаного Положення передбачено, що основним завданням Департаменту є забезпечення реалізації державної соціальної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення, що включає: забезпечення реалізації державної політики у сфері соціальної підтримки населення, у тому числі сімей з дітьми, малозабезпечених сімей, ветеранів, інвалідів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій осіб, які згідно із законодавством України мають право на пільги та надання житлових субсидій населенню, забезпечення ведення обліку осіб, що мають право на пільги згідно із законодавством України.
Відповідно до п. 6 Положення до функціональних обов`язків Департаменту належить, зокрема: забезпечення у межах своїх повноважень захист прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб; розгляд в установленому законодавством порядку звернення громадян;координує і контролює роботу структурних підрозділів соціального захисту населення районних державних адміністрацій; контроль органи місцевого самоврядування та надає методичну допомогу з питань здійснення наданих їм законом повноважень органів виконавчої влади у сфері соціального захисту населення.
Пунктом 13 вказаного Положення передбачено, що для погодженого вирішення питань, що належать до компетенції Департаменту, в ньому може утворюватися колегія. Персональний склад колегії затверджується головою обласної державної адміністрації за поданням директора Департаменту. Рішення колегії проводяться в життя наказами директора Департаменту.
Таким чином, законодавством чітко встановлено повноваження обласних державних адміністрацій на видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії, яка визначається у відповідності до ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Аналізуючи наведені нормативно-правові акти, колегія суддів дійшла висновку, що місцеві органи виконавчої влади вносять лише подання з необхідними документами до обласної державної адміністрації, яка приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення, отже в даному випадку рішення про видачу чи відмову у видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі категорії 2, віднесено до повноважень Полтавської обласної державної адміністрації.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо протиправності бездіяльності Управління соціального захисту населення Машівської РДА щодо невиконання покладених на нього функцій щодо оформлення та надіслання подання до обласної державної адміністрації, та дій Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо повернення особової справи ОСОБА_1 без розгляду, тобто без прийняття рішення.
Проте, колегія суддів вважає помилковим рішення суду першої інстанції, в частині визнання протиправниим та скасування подання від 04.10.2016 року Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Полтавської області, з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що листом від 04.10.2016 року за №5660 УСЗН Машівської РДА направило на адресу Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА подання про прийняття рішення про видачу чи відмову у видачі посвідчення категорії 2А учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 (а.с.105), яке було повернуто Департаментом без розгляду (а.с.106,107 т.1).
Разом з тим, зазначене подання не є рішенням або актом суб"єкта владних повноважень в розумінні КАСу, оскільки не породжує, обо не змінює відповідні правовідносини та позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблені помилкові висновки, щодо визнання неправомірним та скасування "Подання" від 04.10.2016 року Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Полтавської області.
Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Машівського районного суду Полтавської області від 31.03.2017 року по справі № 540/908/16-а, в частині визнання неправомірним та скасування "Подання" від 04.10.2016 року Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Полтавської області прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та постанова в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації задовольнити частково.
Постанову Машівського районного суду Полтавської області від 31.03.2017р. по справі № 540/908/16-а скасувати в частині визнання неправомірним та скасування "Подання" від 04.10.2016 року Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Полтавської області.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовити.
В іншій частині постанову Машівського районного суду Полтавської області від 31.03.2017 року по справі № 540/908/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 29.05.2017 р.