Справа № 2-а-746/10/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2011 р.Справа № 2-а-746/10/1570

Категорія:6.3Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючого судді -Кравець О.О.
судді -Димерлій О.О.
судді -Осіпова Ю.В.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок" до Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" в особі Одеської регіональної філії, Головного управління Держкомзему у Одеській області, відділу Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області, треті особи на стороні позивача Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області, Державне підприємство „Одеська залізниця", Товариство з обмеженою відповідальністю „Карбон" в особі Одеської філії про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2010 року Закрите акціонерне товариство „Український мобільний зв'язок" звернулося до адміністративного суду з позовом до Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" в особі Одеської регіональної філії, Головного управління Держкомзему у Одеській області, відділу Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області та просили визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні державної реєстрації договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,01 га, розташованої у смузі відводу на 1432км+441м дільниці Роздільна-Сортувальна Одеської залізниці на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області, ДП „Одеська залізниця" та ЗАТ „Український мобільний зв'язок".

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року позов був задоволений частково: було зобов'язане Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії здійснити державну реєстрацію договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,01 га, розташованої у смузі відводу на 1432км+441м дільниці Роздільна-Сортувальна Одеської залізниці на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області, Державним підприємством „Одеська залізниця" та Закритим акціонерним товариством „Український мобільний зв'язок",в задоволенні решти вимог -відмовлено.

Не погоджуючись з постановою представник відповідача подав апеляційну скаргу, в яких вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального права, просить скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, про дату , час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, представники Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" в особі Одеської регіональної філії, Головного управління Держкомзему у Одеській області, відділу Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області подали заяви про розгляд у письмовому провадженні.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі : відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб , які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату , час і місце судового розгляду.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Судом 1-ої інстанції встановлено ,що в листопаді 2009 року між позивачем, Роздільнянською РДА (власником земельної ділянки), ДП «ОдЗ»(користувачем земельної ділянки) складений договір сервітуту на земельну ділянку, розташовану у смузі відводу на 1432км+441м дільниці Роздільна-Сортувальна Одеської залізниці на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області .

ТОВ «Карбон», яке є підрядником позивача відповідно до договору підряду на будівництво базових станцій мобільного (рухомого) зв'язку на умовах «під ключ»від 01.07.2008 року звернулось до ДП «ЦДЗК»з проханням зареєструвати вищезазначений договір сервітуту на земельну ділянку.

ДП «ЦДЗК»листом від 23.11.2009 року №07-08/10767 повідомив ТОВ «Карбон», що ДП «ЦДЗК»здійснює ведення державного реєстру земель відповідно до Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, яким не передбачено процедури реєстрації права користування чужою земельною ділянкою (сервітут) .

Згідно зі ст.98 ЗК України( в редакції ,діючої на момент виникнення правовідносин) право земельного сервітуту -це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Статтею 100 ЗК України визначено, що договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України вiд 01.07.2004 № 1952-IV „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (надалі - Закон № 1952-IV ) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, у тому числі, право володіння; право користування (сервітут).

Розділом IV вказаного Закону визначений порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень .

Відповідно до ч.8 ст.16 Закону № 1952-IV державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої

встановлюється обтяження.

Відповідно до ст.24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, у тому числі , із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа, а відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1088 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», адміністратором Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно є державне підприємство «ЦДЗК», яке здійснює його формування, ведення, збереження і забезпечує доступ органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування до зазначеного реєстру з підстав і на умовах, передбачених Законом; проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель.

Згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель ,затвердженим наказом Держкомзему України 02.07.2003 N 174 ,зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за N 641/7962(надалі -Порядок) реєстратором державного реєстру земель є структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації. Реєстраційна картка земельної ділянки -це документ, який є складовою частиною Поземельної книги і містить відомості, що вносяться до бази даних АС ДЗК.

Відповідно п.3.2 Порядку у стовпці 39 реєстраційної картки земельної ділянки відображаються відомості про скорочення назви типів наявних обмежень (обтяжень) прав на земельну ділянку, земельних сервітутів, договорів оренди (суборенди) землі.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними дій ДП «ЦДЗК»щодо відмови в проведенні державної реєстрації договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку, оскільки в державній реєстрації цього договору ДП «ЦДЗК»відмовив ТОВ „Карбон", а ні позивачу , та що договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації ,але за умови та в порядку встановленому Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", на норми якого помилково не послався суд 1-ої інстанції , та вважає, що належним суб'єктом звернення є власник сервітуту - Закрите акціонерне товариство „Український мобільний зв'язок", а ненадання від належного суб'єкту відповідної заяви про державну реєстрацію договору до структурного підрозділу Центру ДЗК - є підставою для відмови у державній реєстрації та доведенням відсутності порушення прав саме позивача , у зв'язку із чим висновок суду 1-ої інстанції щодо часткове задоволення позовних вимог є помилковим.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що порушення судом 1-ої інстанції норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення частини позовних вимог , а висновки суду не відповідають обставинам справи .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду -скасувати.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що у зв'язку з порушенням судом 1-ої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи та невідповідності висновків суду обставинам справи є підстави для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ч.1 ст. 195,197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п.п. 3,4 ст. 202, п.3 ч.1 ст. 205,ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії задовольнити, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року -скасувати.

Прийняти по справі нову постанову:

У задоволенні адміністративного позову Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок" -відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів зі дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду, або з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя пис/

Судді: /підпис/