Справа № 341/20/17,2-а/341/30/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р. Справа № 876/4895/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрика Ігоря Івановича на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрика Ігоря Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрика Ігоря Івановича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії № 261/1009/02-43/2016 від 22 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вищезазначеною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за допущення порушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрика Ігоря Івановича № 261/1009/02-43/2016 від 22 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за допущення порушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України, провадження у справі закрито.

Постанову суду першої інстанції оскаржив головний інспектор будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрик Ігор Іванович. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відносно позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії № 261/1009/02-43/2016 від 22 грудня 2016 року і накладено штраф в сумі 8500 грн.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем внесено недостовірні дані в декларацію про початок виконання будівельних робіт по будівництві станції технічного обслуговування, магазину автозапчастин і автогаражу по вул. Бандери, м. Бурштин, Івано-Франківської області, яка зареєстрована в Управлінні 29.07.2016 року НОМЕР_1, а саме: витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - індексний номер витягу 38957360 від 12.06.2015 року, номер запису про право власності 100081122 від 12.06.2013 року та свідоцтво про право власності від 12.06.2016 року індексний номер 38956957 з призначенням земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2016 року та постанова у справі про адміністративне правопорушення серії № 261/1009/02-43/2016 від 22 грудня 2016 року винесена без участі позивача.

Відтак при винесенні постанови від 22 грудня 2016 року порушені права позивача як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 279 КУпАП, що значно обмежило її право на всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставини справи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрика Ігоря Івановича являються безпідставними і необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрика Ігоря Івановича залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2017 року у справі №341/20/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 31.05.2017 року