Справа № 152/651/17
Суддя: Войнаровський І. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 травня 2017 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого: Войнаровського І.В.
за участі:
секретаря Коновальчука О.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Гриньової Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі відповідач) про визнання рішення неправомірним та зобов`язання призначити пенсію,
В С Т А Н О В И В:
В квітні 2017 року позивач звернувся з зазначеним вище позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказав, що під час проходження строкової військової служби приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в складі військової частини НОМЕР_1 в період з 07 червня 1986 по 06 серпня 1986 року в 30-ти кілометровій зоні. 25 лютого 1993 року отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії №2, серія НОМЕР_2 .
11 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом від 18 листопада 2016 року відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії, а тому, вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.
Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини викладені в запереченні на позовну заяву, яке надійшло до суду 04 травня 2017 року, зокрема, зазначила, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем надано документи в яких не вказано населений пункт, де останній виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що унеможливлює призначення пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку у відповідності до постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій» відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року № 1566/11846.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що позивач 25 лютого 1993 року отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії №2, серія НОМЕР_2 (а.с. 1).
Позивач з 26 листопада 1984 року по 15 листопада 1986 року служив в лавах радянської армії, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_3 (а.с. 11, 12). Відповідно до архівної довідки №1121 від 10 листопада 2016 року Центрального архівного відділу Національної гвардії України позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зонах радіоактивного забруднення в період з 07 червня 1986 року по 06 серпня 1986 року (а.с. 18), що також підтверджується наказами командира військової частини 3217 №133 від 09 червня 1986 року (а.с. 19, 20) та №193 від 07 серпня 1986 року (а.с. 21, 22).
Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
11 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку.
Рішенням у формі протоколу № 1243 від 18 листопада 2016 року Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Вказане рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії суд вважає протиправним та незаконним, таким, що порушує права позивача, є незаконним і підлягає скасуванню з наступних підстав.
Статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», документами, які підтверджують статус громадян та дають право користуватись пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
У разі неможливості подання довідки № 122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про періоди роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства оборони.
Згідно листа №73 від 01 лютого 1993 року військової частини НОМЕР_1 адресованого військовому комісару Шаргородського РВК Вінницької області, позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні відчуження Чорнобильської АЕС, зокрема, в м. Чорнобиль (а.с. 24).

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідки про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є лише підставою для визнання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Суд не приймає доводи відповідача про відсутність підстав призначення позивачу пільгової пенсії по причині неможливості встановити населений пункт, де виконувались роботи позивачем, оскільки відповідно до частини 3 ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадянина, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим законом.
Судом встановлено, що позивач з 07 червня 1986 року по 06 серпня 1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що доведено відповідним посвідченням, яке є безстроковим і діє на всій території України, тому має право на надання пенсії із зменшенням пенсійного віку на десять років.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати Шаргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на десять років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2 категорії, з 11 листопада 2016 року.
Беручи до уваги вищезазначені обставини, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 17, 71, ст. 159-163 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на десять років.
Визнати протиправним та скасувати рішення у формі протоколу №1243 від 18 листопада 2016 року комісії Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області по вирішенню спірних питань, пов`язаних із призначенням та виплатою пенсій про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на десять років.
Зобов`язати Шаргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на десять років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2 категорії, з 11 листопада 2016 року.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя І.В. Войнаровський