Справа № 203/6171/16-а(2а/0203/22/2017)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2017 рокусправа № 203/6171/16-а(2а/0203/22/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати повністю постанову по справі про адміністративне правопорушення №б/н від 16.12.2016 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 р. позов задоволено.

Визнано незаконною постанову від 16 грудня 2016 року, ухвалену виконуючою обов'язки заступника начальника-начальницею Дніпропетровського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби ОСОБА_1, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого частиною 4 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасовано постанову від 16 грудня 2016 року, ухвалену виконуючою обов'язки заступника начальника-начальницею Дніпропетровського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби ОСОБА_1, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого частиною 4 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_2, на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнуто з виконуючої обов'язки заступника начальника-начальниці Дніпропетровського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат у сумі 551,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду, виконуюча обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Корум Груп».

Виконуючою обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_1 16 грудня 2016 року було винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого частиною 4 статті 165-1 КУпАП, яке полягає у несвоєчасній сплаті нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2016 року в сумі 223 996,64 грн. (граничний термін сплати 20.10.2016 року).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив дійшов висновку щодо протиправності винесеної відповідачем постанови про накладення на позивачку адміністративного стягнення за несвоєчасне сплату нарахованого єдиного внеску.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Абзацом першим частини 5 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок (стаття 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

У відповідності до положень абзацу першого частини 8 статті 9 цього Закону єдиний внесок сплачується за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом та єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 4 статті 165-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, для визначення правильності нарахування штрафу та пені, обов`язково слід встановити факт невиконання платником єдиного внеску обов`язку по сплаті сум внеску, а також розмір недоїмки, на який нараховано штраф та пеню.

Так, на підтвердження доводів щодо своєчасного перерахування єдиного внеску за червень 2016 року позивачкою до суду першої інстанції надано платіжні доручення про сплату єдиного внеску, які свідчать про своєчасність та повноту сплати підприємством єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2016 року.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо несвоєчасності подачі декларації нарахування єдиного внеску не доведені податковим органом та допустимими доказами.

Зважаючи на наведене вище, зокрема на те, що єдиний внесок за червень 2016 року підприємством сплачено (відповідно перед тим й нарахувала) своєчасно і в повному обсязі, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для застосування до позивачки штрафу за несвоєчасне не нарахування єдиного внеску на підставі частини 4 статті 165-1 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності винесеної відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, щодо позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає, що адміністративні суди не наділені повноваженням закривати провадження у справах про адміністративне правопорушення, оскільки це питання відноситься до повноважень органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності і згідно п.3 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів на дані публічно - правові відносини не поширюється.

Тому постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в цій частині, в решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Закрити провадження в частині позовних вимог про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим