Справа № 161/713/17,2-а/161/406/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4336/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18.01.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог у судовому засіданні просив визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-61 вих. від 29.01.2016, зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 без обмеження її розміру.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-61 вих. від 29.01.2016. Зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт вказує, що твердження позивача про проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 10740 грн.).

Також, просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що відмова Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у здійсненні позивачу перерахунку пенсії обгрунтована безпідставністю таких вимог, адже перерахунок позивачу згідно поданої довідки вже проведений. Позивач з аналогічним позовом вже звертався до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Постановою від 23.06.2016 задоволено позов ОСОБА_1 та зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Волинської області №18-61 від 29.01.2016.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що позивач працював в органах прокуратури Волинської області та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 02.06.2003 отримував пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середнього заробітку.

20.04.2016 позивач звернувся до Пенсійного фонду України в Луцькому районі із заявою про проведення перерахунку йому пенсії відповідно до вказаної норми закону, однак відповідач своїм рішенням від 22.04.2016 відмовив у проведенні такого перерахунку.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 23.06.2016 рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 22.04.2016 щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області №18-61 від 29.01.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати визнано неправомірним та зобов'язано Луцьке об'єднане управління ПФУ Волинської області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% відсотків від суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Волинської області № 18-61 від 29.01.2016.

На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист, який скерований для примусового виконання до Луцького об'єднаного УПФУ Волинської області.

З відповіді начальника Луцького об'єднаного УПФУ Волинської області видно, що на розмір його пенсії поширюється обмеження максимальним розміром, передбачене ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Відтак, позивач має право на перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Поряд з цим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІI, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01 січня 2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії (червень 2016 року) Кабінетом Міністрів України не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт на виконання положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у чинній редакції.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми, що діяли на момент призначення пенсії є необґрунтованими, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст. 50-1 даного Закону.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за відсутності нормативного акту, який би визначав порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, відповідач позбавлений законодавчих можливостей для проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що суд не вправі перебирати на себе функції законодавчого органу та визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Щодо твердження позивача про проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, то такі колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 10740 грн.).

Також, відповідно ч. 18 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначені вище положення не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 41 ч. 1, 160, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2017 року у справі №161/713/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повний текст судового рішення виготовлено 06.06.2017