Справа № 810/3490/16
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3490/16 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Сорочка Є.О.

за участю секретаря: Морозенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «КИЇВОБЛЕНЕРГО» до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області про визнання протиправними та скасування приписів та постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства «КИЇВОБЛЕНЕРГО» звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області про визнання протиправними та скасування приписів та постанови.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протипраними та скасовано припис Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області від 07 жовтня 2016 року № 08/24-17-052 та припис від 26 жовтня 2016 року № 08/24/-17-058;

Визнано протиправною та скасовано постанову від 13 грудня 2016 року № 71 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апелянтом не заявлялася вимога щодо апеляційного перегляду постанови Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову, колегія суддів вважає за необхідне розглядати дану справу в межах вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за зверненням фізичної особи ОСОБА_2 щодо відмови у приєднанні електроустановок житлового будинку до електричних мереж ПАТ «КИЇВОБЛЕНЕРГО» у жовтні 2016 року відповідачем проведено позаплановий захід по перевірці Макарівського районного підрозділу ПАТ «КИЇВОБЛЕНЕРГО».

За результатами перевірки оформлено Акт розгляду звернень побутових споживачів (населення) від 07.10.2016№ 08/24-17-052 та видано припис від 07.10.2016 № 08/24-17-052 для усунення порушень у термін до 17.10.2016р.

З наявних у справі доказів також вбачається, що Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області було видано припис ПАТ «КИЇВОБЛЕНЕРГО» з вимогою «Провести роботи по приєднанню житлового будинку громадянина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 Макарівського району, до електричних мереж Макарівського РП ПАТ «КИЇВОБЛЕНЕРГО» згідно заяви про приєднання електроустановки фізичної особи певної потужності від 25.07.2016, вхідний № 0288» з терміном виконання до 17.10.2016.

При перевірці виконання вимог вказаного припису установлено, що припис № 08/24-17-052 від 07.10.2016 не виконано, про що складено Акт перевірки (протокол) від 26.10.2016р. № 08/24-17-063 та видано новий припис від 26.10.2016р. № 08/24-17-058 з терміном виконання до 09.11.2016.

Постановою від 13.12.2016 № 71 на позивача було накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Заперечуючи законність вищезазначених приписів та постанови про накладення штрафу, позивач звернувся з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, регулюється Законом України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97-ВР (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до частини першої статті 7 вказаного Закону, проектування, будівництво, введення в експлуатацію, експлуатація, виведення з експлуатації об'єктів електроенергетики, систем централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, інших об'єктів, підключених до об'єднаної енергетичної системи України, регламентуються нормативно-правовими та нормативно-технічними документами.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про електроенергетику», державний нагляд (контроль) в електроенергетиці здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики.

Предметом державного нагляду (контролю) в електроенергетиці є господарська діяльність, пов'язана з виробництвом, передачею, розподілом та постачанням енергії, а також з використанням енергії для власних потреб суб'єктами електроенергетики та споживачами енергії в частині технічної експлуатації електричних станцій і мереж, технічної експлуатації енергетичного обладнання споживачів енергії та суб'єктів електроенергетики, випробування та ремонту енергоустановок і мереж, режимів постачання та споживання електричної і теплової енергії, виконання робіт з проектування енергоустановок і мереж.

Способом здійснення державного нагляду (контролю) в електроенергетиці є проведення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, відповідних обстежень, перевірок, оглядів, інспектування щодо енергетичного обладнання суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії у порядку, визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, під час здійснення державного енергетичного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії усунення виявлених порушень вимог законодавства; видавати суб'єктам електроенергетики та споживачам енергії обов'язкові для виконання розпорядження щодо усунення порушень вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання та інше.

В силу частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушеннями в електроенергетиці є порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт енергоустановках і мережах.

З метою вдосконалення управління енергоспоживанням, посилення контролю за режимами використання електричної і теплової енергії постановою Кабінету Міністрів України постановою від 7 серпня 1996 № 929 ( в редакції постанови КМУ від 13 лютого 2006 №131) затверджено Положення про державний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії ( далі - Положення №929).

За приписами пункту 1 Положення № 929, державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд).

Пунктом 3 Положення № 929 передбачено, що метою державного енергетичного нагляду (контролю) є сприяння забезпеченню сталого функціонування об'єднаної енергетичної системи України, сфери теплопостачання, енергетичної безпеки держави шляхом здійснення контролю за дотриманням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання та споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання електричної і теплової енергії.

Згідно з пп.15 пункту 4 Положення № 929, завданнями та функціями Держенергонагляду є, зокрема: розгляд та вирішення в межах своєї компетенції питань, що виникають у суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії; здійснення в межах своєї компетенції нагляду за: технічним станом та організацією експлуатації електричних і теплових установок та мереж суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії; дотриманням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії: вимог Правил та інших нормативно-правових і нормативно-технічних актів з питань електроенергетики та теплопостачання; виданих технічних умов на приєднання електричних, теплових установок та мереж до мереж енергопостачальних (електропередавальних) організацій - вимогам нормативних документів та погодженням проектів енергопостачання споживачів енергії.

За приписами пп.4,5 п.13 Положення № 929, Держенергонагляд має право, в тому числі: видавати в межах своєї компетенції суб'єктам електроенергетики, суб'єктам відносин у сфері теплопостачання і споживачам електричної енергії обов'язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених Держенергонаглядом порушень нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері електроенергетики та теплопостачання і здійснювати контроль за їх виконанням; вимагати в межах своєї компетенції від суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії вжиття заходів для усунення виявлених Держенергонаглядом порушень.

Розпорядчі документи Держенергонагляду щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку до центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики в паливно-енергетичному комплексі, або до суду.

Законні вимоги посадових осіб Держенергонагляду є обов'язковими для виконання керівниками та посадовими особами суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії незалежно від форми власності.

Процедуру здійснення заходів державного енергетичного нагляду (обстеження, перевірки, огляди, інспектування тощо) щодо контролю технічного стану та організації експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок та мереж, а також дотримання режимів виробництва, постачання і споживання електричної та теплової енергії визначено Інструкцією з організації проведення заходів державного енергетичного нагляду за суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії та оформлення їх результатів, затвердженою Наказом Міністерства палива та енергетики України № 345 від 25.06.2008.

Пунктами 5.1 та 7.1 вказаної Інструкції передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу (обстеження, перевірки, огляду або інспектування) державний інспектор складає Акт. У разі виявлення під час заходу з державного енергетичного нагляду порушень вимог чинного законодавства інспектор на підставі Акта протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складає та видає суб'єкту господарювання припис.

У приписі зазначається чітке формулювання заходів, необхідних для усунення виявлених порушень законодавства. При цьому робиться обов'язкове посилання на конкретний пункт нормативно-правового акта та/або нормативно-технічного документа із зазначенням конкретного строку виконання кожного заходу.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства випливає, що Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії здійснює нагляд за електричними і тепловикористовуючими установками та тепловими мережами споживачів та суб'єктів електроенергетики, здійснює державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії.

Таким чином, в межах зазначеної компетенції Державна інспекція з енергетичного нагляду має право на підставі звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам або законним інтересам проводити позапланові заходи з державного енергетичного нагляду суб'єктів господарювання, в тому числі господарської діяльності цього суб'єкта в частині технічної експлуатації енергетичного обладнання споживачів енергії та суб'єктів електроенергетики, виконання робіт з проектування енергоустановок і мереж та має право зобов'язувати суб'єкта господарювання усунути виявлені в ході здійснення державного нагляду порушення законодавства.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, територія, в межах якої розташована земельна ділянка гр. ОСОБА_2, за зверненням якого було проведено позаплановий захід по перевірці Макарівського районного підрозділу ПАТ «КИЇВОБЛЕНЕРГО», підлягає комплексній забудові.

На запит позивача, Колонщинська сільська рада листом від 30.01.2017 №02-19/29 повідомила, що 26.07.2011 рішенням сесії №61-07-06 прийнято рішення щодо розробки генерального плану у поєднанні з детальним планом сіл Колонщина, Березівка та Марянівка в тому числі і вказаної земельної ділянку гр. ОСОБА_2 (Макарівський район, с. Колонщина, вул. Архітектора Доценка, 27, кадастровий №:01:008:0011).

Проте, з наявних у справі фотокопій вбачається, що земельна ділянка гр. ОСОБА_2 розташована в межах поля без доріг та без комунікацій.

Відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж врегульовано Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими постановою НКРЕ від 17.01.2013 №32 (далі - Правила), які передбачають наступні види приєднання: стандартне приєднання; приєднання, яке не є стандартним, а також приєднання на території, що підлягає комплексній забудові, після виконання електропередавальною організацією, електрифікації території, що підлягає комплексній забудові.

Пунктом 1.2 Правил передбачено, що приєднання електроустановки - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику зі створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Відповідно до пункту 1.3 Правил, електропередавальна організація не має права відмовити у приєднанні до її мереж електроустановки замовника за умови дотримання вимог цих Правил.

Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою (додаток 1).

Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності (додаток 2) та пред'являє паспортний документ.

До заяви про приєднання електроустановки певної потужності додаються:

- ситуаційний план із зазначенням місця розташування електроустановки та викопіювання з топографо-геодезичного плану в масштабі 1:2000 із зазначенням місця розташування електроустановки, земельної ділянки або прогнозованої точки приєднання;

- копія документа, який підтверджує право власності чи користування цим об'єктом або, за відсутності об'єкта, право власності чи користування земельною ділянкою;

- копія належним чином оформленої довіреності чи іншого документа на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори (за потреби).

Пунктом 1.6 Правил передбачено, що приєднання електроустановок замовника на території, що підлягає комплексній забудові (мікрорайон/квартал, вулиця), здійснюється відповідно до умов цих Правил після виконання електропередавальною організацією, яка здійснює на цій території ліцензовану діяльність, електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, згідно з планами забудови відповідної території.

Функції замовника електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, може виконувати суб'єкт, уповноважений згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Після здійснення електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, всі електричні мережі залишаються у власності електропередавальної організації, на території здійснення ліцензованої діяльності якої розташована територія комплексної забудови.

Точки приєднання на території, що підлягає комплексній забудові, встановлюються на межах земельних ділянок та/або на електроустановках об'єктів замовників, які є складовими частинами території, що підлягає комплексній забудові.

Електрифікація території, що підлягає комплексній забудові, здійснюється за рахунок складової тарифу на передачу електричної енергії або, за згодою суб'єкта, який виконує функції замовника електрифікації, за рахунок поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до пункту 1.7 - 1.7.2 Правил, точка приєднання електроустановок замовника зазначається в договорі про приєднання. Точка приєднання має бути розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки.

На підставі заяви замовника про приєднання електроустановки певної потужності та викопіювання із ситуаційного плану протягом двох робочих днів електропередавальна організація визначає точки забезпечення потужності з наданням замовнику технічного обґрунтування (у вигляді розрахунків, схем), виходячи зі структури мереж та навантаження у зоні можливого приєднання.

Для визначення типу приєднання (стандартне приєднання або приєднання, яке не є стандартним) за точку забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (кабельна лінія, повітряна лінія або трансформаторна підстанція) електропередавальної організації ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання.

У разі незгоди із запропонованими електропередавальною організацією точками забезпечення потужності замовник на підставі техніко-економічного обґрунтування може запропонувати інші варіанти можливого приєднання. При цьому вихідні дані для розробки техніко-економічного обґрунтування надаються протягом 5 робочих днів електропередавальною організацією безоплатно.

Електропередавальна організація приймає пропозиції замовника щодо точок забезпечення потужності відповідно до техніко-економічного обґрунтування або, у разі наявності відхилень техніко-економічного обґрунтування від вихідних даних, надає замовнику протягом 10 робочих днів обґрунтовану письмову відмову та офіційно повідомляє про таку відмову відокремлений підрозділ Держенергонагляду у відповідному регіоні.

Будь-яка особа має право на підставі заяви на отримання вихідних даних для розробки техніко-економічного обґрунтування схеми приєднання об'єкта відповідно до додатка 3 до цих Правил (без укладення договору про приєднання) отримати безоплатно вихідні дані для розробки техніко-економічного обґрунтування схеми приєднання електроустановок зовнішнього електрозабезпечення з метою оцінки бізнесових та виробничих ризиків. Для отримання вихідних даних з метою розробки техніко-економічного обґрунтування документи, що підтверджують право власності (користування) земельними ділянками/об'єктами, не надаються.

Так, зі змісту листів гр. ОСОБА_2, копії яких містяться в матеріалах даної справи, вбачається, що останньому було відомо про звернення ПАТ «КИЇВОБЛЕНЕРГО» до органів місцевого самоврядування з метою отримання інформації задля виконання вимог та не порушення Правил. Крім того, особу було повідомлено, що розгляд заяви буде продовжено після отримання інформації від Колонщинської сільської ради. Земельна ділянка гр. ОСОБА_2 може бути приєднана лише у відповідності до вимог Правил - після електрифікації території, що підлягає комплексній забудові. Комплексній забудові підлягає територія, в межах якої знаходиться земельна ділянка гр. ОСОБА_2, а не його земельна ділянка.

Заперечуючи проти вимог даного позову відповідач в своїх доводах посилається зокрема на довідку Колонщинської сільської ради від 02.03.2016 №176, в якій містяться відомості про те, що земельна ділянка в с. Колонщина, вул. Архітектора Доценка, 27, не є ділянкою, що підлягає комплексній забудові.

Проте, як було вірно зазначено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами даної справи, земельна ділянка гр. ОСОБА_2 не підлягає комплексній забудові, оскільки комплексній забудові підлягає саме територія, в межах якої знаходиться земельна ділянка гр. ОСОБА_2

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про електроенергетику», проектування та будівництво (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення) об'єктів електроенергетики здійснюються відповідно до законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Розвиток електричних мереж, які перебувають у власності або користуванні електропередавальних організацій, передбачається інвестиційними програмами, схваленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та фінансується за рахунок коштів, передбачених у тарифах на передачу або розподіл електричної енергії, оплати вартості послуг з приєднання, поворотної фінансової допомоги замовників, банківських кредитів, коштів, залучених з інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти, отримані як поворотна фінансова допомога замовників для фінансування робіт з приєднання, обліковуються окремо та використовуються електропередавальною організацією для приєднання електроустановок замовників. Розвиток електричних мереж електропередавальної організації має узгоджуватися з планами забудови відповідної території.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно статті 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення реалізації громадських інтересів і спрямовується на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об'єктів соціальної сфери, житлових будинків, інших об'єктів будівництва, а також на благоустрій території. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду одним або кількома інвесторами. Рішення про організацію комплексної забудови території у визначених межах та рішення про розміщення об'єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території приймає виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районна державна адміністрація відповідно до їх повноважень у порядку, передбаченому цим Законом. Рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

За приписами частини третьої статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Оскільки на вул. Архітектора Доценка, 27 в с. Колонщина, Макарівськго району, Київської області детальний план не розроблявся, відповідне рішення не приймалося, а сама ділянка не підлягає комплексній забудові, то відповідно до існуючої містобудівної документації, проведення інженерних мереж по даній вулиці органами місцевого самоврядування не передбачено.

У зв'язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області від 07 жовтня 2016 року № 08/24-17-052, від 26 жовтня 2016 року № 08/24/-17-058 та постанови від 13 грудня 2016 року № 71 про накладення на позивача штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено - 31.05.2017

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Вівдиченко Т.Р.