Справа № 342/31/17,2-а/342/7/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4418/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізка І.М., Хобор Р.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

16.01.2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, в якому просить визнати протиправними дії відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.01.2017 року серія АР №780534; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.01.2017 року серія АР №780534: закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції у Івано-Франківській області ОСОБА_1 при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.01.2017 року серія АР №780534. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.01.2017 року серія АР №780534. В решті адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що доказів вини позивача суду надано не було, а сама постанова не є належним доказом вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона не відповідає вимогамст. 283 КУпАП. Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП. Враховуючи ж пояснення позивача, які є доказами у справах про адміністративні правопорушення згідност. 251 КУпАП, і які в даній справі є єдиним належним і допустимим доказом, судом встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятого рішення, в матеріалах справи відсутні будь-які докази вини позивача, а тому відповідач не мав правових підстав притягати позивача до відповідальності.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначає, що позовна вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки це питання вирішується особою (органом), що розглядає справу про адміністративне правопорушення. Адміністративний суд лише перевіряє прийняте рішення на відповідність вимогам чинного законодавства та не наділений повноваженнями на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивач 03.01.2017 р. о 12 год. 30 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Грушевського, 33, керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy номерний знак НОМЕР_1 користувався під час руху ТЗ засобом зв'язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 780534 від 03.01.2017 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. та оголошено її зміст. Після оголошення змісту постанови відповідач надав позивачу можливість ознайомитися з постановою та проставити свій підпис на ній, що в свою чергу позивач і зробив. Підтвердженням факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 03.01.2017 р. о 12 год. 30 хв. позивач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1, в м. Івано-Франківськ по вул. Грушевського, 33, користувався під час руху ТЗ засобом зв'язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

За вчинення вказаного адміністративного правопорушення інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 винесено постанову серії АР №780534 від 03.01.2017р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.2.9 (д) ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, у чинному законодавстві України відсутні вимоги щодо зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначення замірів, показань свідків тощо.

Системний аналіз вказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії серії АР №780534 від 03.01.2017р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАПь за формою відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Крім того, апеляційним судом досліджено диск відеофіксації з нагрудної відеокамери інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 з місця адміністративного правопорушення, яким підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2017 року у справі №342/31/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6