Справа № 336/2172/17
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/2172/17
Пр. № 2-а/336/224/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мельника Даниїла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 18.04.2017 р. звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 051474 від 12.04.2017 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги тим, що 12.04.2017 р. його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в м.Запоріжжі по вул..Чарівній, 129, керував транспортним засобом «Мерседес», д.н. НОМЕР_1, не маючи при собі поліса обов»язкового страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п.2.1 (г) ПДР України.

Вважає постанову від 12.04.2017 р. протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що дійсно 12.04.2017 р., після проведення хімчистки салону автомобіля, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н. НОМЕР_1, по вул..Чарівній в м.Запоріжжя, біля будинку № 129, був зупинений співробітниками поліції з невідомої причини. Поліцейські поцікавились наявністю у нього документу на транспортний засіб та посвідчення водія. Після чого попрохали пред»явити поліс обов»язкового страхування наземного транспортного засобу, на що він повідомив, що їздив на хімчистку та поліс залишив вдома.

Відповідач, вбачаючи в його діях склад адміністративного правопорушення виніс на місці зупинки транспортного засобу постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП.

Однак, у відповідності до вимог ЗУ «Про дорожній рух», за відсутності порушень ПДР України або настання ДТП, поліцейський не має права вимагати пред»явлення полісу обов»язкового страхування наземного транспорту.

Крім того, розгляд справи працівником поліції на місці зупинки, позбавив позивача права на захист, що передбачено ст.268 КУпАП та Конституцією України, а також є порушеннням приписів ст.278, 279 КУпАП України.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки постанова ним була винесена у відповідності до вимог КУпАП та ЗУ «Про дорожній рух».

Вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази та відтворивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 52, 53 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Мельником Д.В. АР № 051474 р. від 12.04.2017 р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

За змістом даної постанови ОСОБА_1 12.04.2017р. о 22.43 год. в м.Запоріжжя по вул.Чарівна, 129, керуючи автомобілем Mercedes Benz C200, реєстраційний номер НОМЕР_2, не мав при поліса обов»язкового страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України.

Пп.ґ п.2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов»язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред»явити для перевірки, окрім іншого, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідальність за ст. 126 ч.1 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 69,70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У якості доказу відповідачем суду надано відеофіксація правопорушення, яка оглянута у судовому засіданні. З запису відео фіксації вбачається, що транспортний засіб під керуванням позивача був зупинений працівниками поліції та встановлено, що ОСОБА_1 рухався у темну пору доби з несправною лампою лівої фари в режимі ближнього світла. В порушення п.9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізації ввімкнена не була.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Працівниками поліції було запропоновано позивачеві пред'явити поліс (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З запису відео фіксації вочевидь вбачається, що позивач поліс не пред»явив.

Інспектор патрульної поліції, застосувавши ст.36 КУпАП, притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 був зупинений за вищевказане порушення вимог ПДР України, а тому його доводи про порушення відповідачем ст.21 ЗУ «Про дорожній рух», є неприйнятними.

Крім того, звернувшись до суду з цим позовом, позивач обґрунтував його тим, що поліцейським був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення - справа розглянута на місці затримки автомобіля, а не за місцем знаходження УПП в м.Запоріжжі, йому не надано час для отримання правової допомоги, ознайомлення із доказами тощо, які б могли вплинути на прийняття остаточного рішення, чим порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Суд не приймає до уваги вказані доводи позивача, оскільки вони є результатом власного суб'єктивного тлумачення норм діючого законодавства та суб'єктивної оцінки фактичних обставин події.

Так, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені, в т.ч. ст.126 також можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду Українивід 26.05.2015року №5-рп/15 роз'яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення ч.1ст.276 Кодексу, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що дії суб'єкта владних повноважень є такими, які порушують права і свободи особи, якщо відповідні дії не повинні вчинятись таким суб'єктом щодо цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

П.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122, ст126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Отже, наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача Мельника Д.В., як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.126 КУпАП, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

При цьому, вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб'єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми статті 258 КУпАП дозволяли інспектору ППС, у даному випадку, не складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, та виносити постанову на місці вчинення правопорушення.

З наведених вище підстав, дії відповідача по складенню постанови за порушення ОСОБА_1 ст. 126 ч.1 КУпАП суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 11, 69-72, 99, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції м. Запоріжжя Мельника Даниїла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В.Дмитрюк