Справа № 462/857/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4663/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13.03.2017р. по справі № 462/857/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, про визнання нечинним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про в якому просить: визнати рішення відповідача про утримання частини призначеної йому на законних підстав пенсії по інвалідності протиправним та скасувати; зобовязати відповідача поновити виплату йому пенсії у призначеному розмірі; стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії за період з січня по вересень 2016 року у розмірі 1579,80 грн.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13.03.2017р. позов задоволено частково; стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії за період з січня по вересень 2016 року у розмірі 1579,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду відповідач- Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на недоведеність обставин, які мають значення для справи, і які суд першої інстанції вважає встановленими та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову.

В судовому засіданні позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржувану постанову суду законною та просить залишити її без змін.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова та з 11.07.2008 року отримує пенсію по інвалідності (інвалід ІІ групи) відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Управлінням Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова даних СПОВ, було виявлено, що ОСОБА_1 працевлаштований у західній філії ТзОВ «Зірка Буковелю» з 01.12.2015 р.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що згідно ч. 4 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час працевлаштування позивача 01.12.2015 р.) у разі працевлаштування особи, якій призначено пенсію відповідно до частини другої статті 33 цього Закону (крім випадків, коли особа досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26цього Закону), у період роботи пенсія по інвалідності виплачується у розмірі, передбаченому частиною першою статті 33 цього Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається інвалідам II групи в розмірі 90 відсотків пенсії за віком.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на даний час позивачу проводиться виплата пенсії, яка включає: пенсію за віком, відсоток для обчислення по інвалідності (2-га група загального захворювання) 90 %, підвищення по ст. 42 та доплату відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012 р. №327 100 грн.

Зважаючи на наведене вище, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що пенсія позивачу як інваліду ІІ групи загального захворювання, який працевлаштований з 01.12.2015 р. по даний час, виплачується в розмірі та порядку, визначеному ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим у 2016 р. позивачу проведено стягнення зайво виплачених сум пенсії у розмірі 1579,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу проведено утримання надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20% щомісячно на підставі ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Сума переплати пенсії за період з 01.12.2015 по 30.09.2016 р. становить 1579,80 грн. Причиною стало працевлаштування позивача.

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Крім цього необхідною умовою повернення надміру виплачених сум пенсій, є зловживання з боку пенсіонера шляхом подання пенсійному органу підроблених документів або подання свідомо неправдивих відомостей. Факт підробки документа та використання підробленого документа повинен бути підтвердженим вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Колегія суддів вважає, що відповідач при здійсненні утримання надміру виплачених сум пенсій позивачу не дотримався вимог законодавства України, зокрема ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме оскільки відповідачем не було доведено до позивача рішення про стягнення з позивача надміру виплачених сум пенсій як інваліду ІІ групи загального захворювання в розмірі 1579.80 грн., який працевлаштований, то таке стягнення відбулось неправомірно, а тому позов в цій частині підставно задоволено судом.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 160 ч.3, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13.03.2017р. по справі № 462/857/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 31.05.2017р.