Справа № 2-а-2147/10/1421
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2012-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2012 р.Справа № 2-а-2147/10/1421

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області подало апеляційну скаргу на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2010 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2010 року адміністративний позов задоволений частково: визнана протиправною відмова відповідача донарахувати та виплаті позивачу підвищення до пенсії як дитині війни за період з 29 травня по 29 листопада 2010 року; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни позивачу, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 29 травня по 29 листопада 2010 року, з урахування виплачених за цей період сум такої допомоги.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції встановив, що позивач має право на отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з урахуванням строку звернення до суду за період з 29 травня по 29 листопада 2010року.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1, є пенсіонером за віком, дитиною війни, та, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набув чинності з 01 січня 2006 року, має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

29 листопада 2010 року, ОСОБА_1, звернувшись до суду з адміністративним позовом до відповідача, просила суд визнати неправомірними дії відповідача, зобов'язати відповідача виплатити підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до вимог закону з 26 травня по 27 листопада 2010 року, зобов'язати відповідача надалі виплачувати підвищення до пенсії як дитині війни.

Ухвалою суду першої інстанції від 01 грудня 2010 року позовні вимоги, які заявлені за період з 26 по 29 травня 2010 року, залишені без розгляду. Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Відповідно до п. 15 Положення про Пенсійний фонд України, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, покладено на управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про застосування ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»при обчисленні надбавки до пенсії, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Посилання апелянта на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком»у ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»застосовується до визначення пенсії, що призначаються виключно за цим Законом, і не стосується дітей війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є безпідставними, тому що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог заявлених за період з 29 травня по 29 листопада 2010 року.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(у редакції від 18.11.2004, чинній у 2010 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд вважає, що п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, відповідно до якої позивачу здійснювалося підвищення в розмірі в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суперечать положенням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, з 29 травня по 29 листопада 2010 року була передбачена виплата підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про право позивача на отримання підвищення до пенсії як дитина війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в період з 29 травня по 29 листопада 2010 року, з урахуванням часу звернення позивача до суду з адміністративним позовом

Апеляційний суд погоджується з обраним судом першої інстанції засобом поновлення порушеного права позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова -без змін.

Керуючись ст. 100, ст. 195, ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, ч. 5 ст. 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя В.О.Скрипченко

суддя Л.П.Шеметенко