Справа № 755/4358/17
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4358/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом: ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення до адміністративного позову, просить суд: визнати противоправним та скасувати рішення від 22 грудня 2016 року №21668/15-Є-1005/1 Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні їй - ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ ( в редакції 12 липня 2001 року); зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві призначити їй - ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції 12 липня 2001 року) з дня звернення, тобто з 12 грудня 2016 року, зарахувавши строк служби в органах прокуратури 20 років 7 місяців та роботи на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури - 10 років 10 місяців, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за 24 календарні місяці роботи, на підставі довідки №18/1-65 від

29 червня 2016 року прокуратури Автономної Республіки Крим; стягнути з Державного бюджету України на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 грудня 2016 року вона звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення їй пенсії за вислугою років відповідно до ч. 1 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, в розмірі 90% суми місячного (чинного) заробітку як працівнику органів прокуратури, надавши всі необхідні документи. Відповідачем листом від 22 грудня 2016 року за № 21668/15-Є-1005/1 їй було відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Отже, з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Згідно документів, доданих до заяви від 12 грудня 2016 року щодо призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру», її загальний страховий стаж для призначення пенсії за віком складає 29 років 1 місяць, у тому числі в органах прокуратури 20 років 7 місяців на посадах прокурора 10 років 10 місяців. Оскільки, відповідно до постанови Київського адміністративного апеляційного суду від 15 вересня 2016 року її поновлено на посаді прокурора відділу прокуратури АР Крим. Фактичне поновлення відбулося 14 листопада 2016 року наказ № 268к, яким скасовано наказ про звільнення №316к від 30 листопада 2015 року. Вважає, що рішення відповідача при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугою років є протиправними, таким, що не відповідає Конституції України та чинному законодавству України. Так, ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ ( у редакції від 26 січня 2001 року) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.. До 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст.56 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах. На час звернення до УПФУ ( на 12 грудня 2016 року) її вислуга років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ч.1 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, складає 20 років 7 місяців, у тому числі 10 років 10 місяців на прокурорсько-слідчих посадах.

До судового розгляду позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких проти позову заперечила в повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях на позов, які долучено до матеріалів справи, просила справу розглядати в порядку письмового провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України розгляд справи за позовом ОСОБА_1 призначено в порядку письмового провадження.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2016 року позивач звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просила прорахувати доцільність виходу на пенсію за вислугою років, як працівнику прокуратури.

Відповідно до листа-відповіді відповідача № 21668/15-Є-1005/1 від 22 грудня 2016 року, позивачу було повідомлено про відсутність в управління законних підстав визначення доцільності виходу на пенсію по вислузі років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», посилаючись на те, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються у відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIIІ від 02 березня 2015 року.

Відповідно до положень ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12 липня 2001 року №2663-III) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

01 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, згідно з яким ч.1 ст.501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII замінено двома частинами такого змісту: «Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.»

Відповідно до змін, внесених до вказаної правової норми згідно із Законами України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII, який набрав чинності 01 травня 2014 року, «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, розмір пенсії у відсотковому відношенні до заробітної плати зменшено і незалежно від стажу роботи становить: з 01 травня 2014 року - 70%, з 01 січня 2015 року - 60%.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, у п.5 Прикінцевих положень якого визначено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру».

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до пп.1 п.3 р. XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII втратили чинність, крім, зокрема ч.ч.3, 4, 6, 11 ст.501.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача за призначенням пенсії регулюється правилами ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до ч.ч.1, 2 якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч.3 ст.22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Разом з тим, як ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року 3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року), так і ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який є чинним на час звернення позивача з заявою до відповідача щодо розрахунку доцільності призначення пенсії за вислугою років, встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Як вбачається з відомостей трудової книжки ОСОБА_1, трудова діяльність позивача в органах прокуратури різного рівня розпочалася з 14 травня 1996 року (наказ Генеральної прокуратури України № 614 від 29 квітня 1996 року). 30 листопада 2015 року позивача було звільнено із займаної посади в прокуратурі АР Крим у зв'язку із скороченням штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

При цьому, станом на 01 жовтня 2011 року (дата набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року 3668-VI, яким змінено ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII) у позивача був відсутній стаж роботи не менше 20 років, що давав право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Таким чином, станом на час звернення до відповідача у позивача був відсутній стаж роботи, що давав право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до позивача із заявою про проведення прорахунку призначення пенсії за вислугою років, на що відповідачем було надано відповідь саме в розрізі прохання позивача щодо прорахунку доцільності призначення даної пенсії. В той же час, позивач, із заявою про безпосереднє призначення пенсії за вислугою років, до відповідача не зверталася, у зв'язку з чим по суті між позивачем та відповідачем спірних правовідносин, пов'язаних із відмовою відповідача у призначенні позивачу пенсію за вислугою років, не виникало.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних висновків про необґрунтованість заявлених позовних ОСОБА_1, відшкодування судових витрат не здійснюється.

На підставі ст.ст. 22, 64 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 17, 69, 71, 94, 122, 158, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: