Справа № 520/680/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/680/17

Категорія: 10.2.4 суддя І інстанції: Калашникова О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, що викладена у листі пенсійного органу № 1218/М-11 від 31 жовтня 2016 року; зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу суму компенсації втрати частини доходів, за період з 13 жовтня 2011 року по 30 вересня 2016 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії, у розмірі 4005,62 грн.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як отримані позивачем кошти за рішенням суду мають характер разового платежу, а тому на них не поширюється дія ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є військовим пенсіонером і перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області з 1999 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов'язано ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії позивача, за період з 13 жовтня 2011 року.

На виконання вказаного рішення суду у жовтні 2016 року пенсійним органом здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу, за період з 13 жовтня 2011 року по 31 січня 2014 року, у сумі 4005,62 грн.

При цьому позивачем подано до пенсійного органу заяву про нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів, на що листом від 31 жовтня 2016 року позивачем отримано відмову.

Не погоджуючись з отриманою відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок, з яким погоджується судова колегія, про задоволення позовних вимог та визнання протиправною відмову пенсійного органу у здійсненні компенсації позивачу втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у нарахуванні позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків їх виплати.

В даному випадку, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про отримання відповідної компенсації у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати пенсії, що перерахована на підставі рішення Одеського апеляційного адміністративного суду.

Так, колегія суддів зазначає, що дія вищезазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

В свою чергу, основною умовою для відповідної виплати громадянину є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року № 21-518а14.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що несвоєчасне нарахування спірних пенсійних виплат відбулося у зв'язку із протиправною бездіяльністю пенсійного органу, що встановлено судовим рішенням в іншій справі, а тому позивач має право на отримання відповідної компенсації.

При цьому, посилання пенсійного органу на відсутність відповідного бюджетного фінансування для вчасної виплати спірних коштів, не приймається колегією суддів, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення суду, так як відповідно до вищевказаних норм така обставина не звільняє пенсійний орган від обов'язку компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло