Справа № 139/306/17
Суддя: Тучинська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/306/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

та секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 1997 року ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року. До 01 липня 2012 року розмір пенсії був 90 відсотків від середньомісячного заробітку, а з 01 липня 2012 року позивачу проведено перерахунок пенсії і її розмір визначено як 80 відсотків від середньомісячного заробітку. 01 та 23 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням провести перерахунок пенсії з врахуванням постанов КМУ № 505 від 31.05.2012 та № 1013 від 09.12.2015 та довідок прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012 та № 18/283 від 15.02.2017.

20 та 28 березня 2017 року ОСОБА_1 отримав відмову УПФУ в перерахунку пенсії. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач 10 квітня 2017 року з відповідним позовом звернувся до суду і просить:

1) визнати протиправними дії Могилів-Подільського об'єднаного УПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідок прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012 та № 18/283 від 15.02.2017;

2) зобов`язати Могилів-Подільське об'єднане УПФУ провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року у розмірі 90% заробітної плати, зазначеної у довідках прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012 та № 18/283 від 15.02.2017, з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Ухвалою судді від 18 квітня 2017 року відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у справі відкрито скорочене провадження.

10 травня 2017 року в канцелярії суду зареєстровано заперечення відповідача на позов.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини у позовній заяві та запереченнях, суддя прийшла до висновку про їх недостатність та ухвалою від 15 травня 2017 року призначила справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 травня 2017 року.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов з підстав, зазначених у позовній заяві, просив його задоволити. Додатково суду заявив, що вважає неправомірним перерахунок пенсії, який йому було зроблено з 01 липня 2012 року, а тому просить зобовязати відповідача з цього числа йому перерахувати пенсію у розмірі 90% від середньої заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012, а з 01 січня 2016 року - у розмірі 90% від середньої заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Вінницької області № 18/283 від 15.02.2017.

Представник відповідача - Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що відмовляючи ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, управління діяло в межах своїх повноважень з врахуванням п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VШ та чинності норм Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХП.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді слідчого прокуратури Мурованокуриловецького району Вінницької області. Із січня 1997 року він перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, зокрема, в даний час в Могилів-Подільському об`єднаному УПФУ Вінницької області.

З оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи № 124608 слідує, що пенсію позивачу призначено на підставі рішення № 22 від 06 лютого 1997 року з 28 січня 1997 року на підставі ст. 50-1 «а» Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХП від 05 листопада 1991 року. Станом на 01 липня 2012 року розмір пенсії ОСОБА_1 складав 90 відсотків від середньомісячного заробітку. Розпорядженням № 124608 від 23 серпня 2012 року ОСОБА_1 на підставі внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08 липня 2011 року до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХП змін проведено перерахунок пенсії і з 01 липня 2012 року її розмір визначено як 80 відсотків від середньомісячного заробітку, вказаного у довідці прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012 (а.с. 9).

23 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського об`єднаного УПФУ Вінницької області із заявою (а.с. 12) про перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням окладів робітникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року з 01 липня 2012 року в розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку, вказаного у довідці прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012 (а.с. 9).

Крім того, враховуючи, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 працівникам прокуратури підвищили заробітну плату, ОСОБА_1 01 березня 2017 року звернувся до Могилів-Подільського об`єднаного УПФУ Вінницької області із заявою (а.с. 11) про перерахунок його пенсії з 01 січня 2016 року, виходячи із заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Вінницької області № 18/283 від 15.02.2017 (а.с. 10).

Ці обставини сторонами визнаються і не заперечуються.

Відповідач заперечує право позивача на перерахунок пенсії.

Так, 28 березня 2017 року Могилів-Подільське об`єднане УПФУ Вінницької області листом № 905/06-52/02 (а.с. 13) відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з визначенням її розміру як 90% від середнього заробітку, вказаного у довідці прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012. Зокрема, позивачу роз'яснено, що з 01 липня 2012 року розмір його пенсії було приведено у відповідність із нормами законодавства, що діяли на той момент, і визначали розмір пенсії як 80% від суми місячної заробітної плати.

Суд не погоджується із такою позицією відповідача з огляду на таке:

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), працівники прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, слідчим працівникам незалежно від віку з вислугою не менше 20 років на посадах слідчого, начальника або заступника начальника слідчого підрозділу (відділу, частини), що безпосередньо займається провадженням попереднього слідства, - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується: на слідчій роботі - на 3 відсотки, а на будь-якій прокурорській посаді - на 2 відсотки заробітку, з якого обчислюється пенсія.

З 26 липня 2001 року чинною була така редакція ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ: «Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше

90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку».

Як уже зазначалося вище, станом на 01 липня 2012 року ОСОБА_1 пенсія виплачувалася в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулювалися ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

У постанові від 06 жовтня 2015 року (справа № 127/11720/14а) Верховний Суд України зробив такий правовий висновок:

Внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 і 2 ч.1 ст. 237 цього Кодексу.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд врховує наступне:

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпним. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях (№ 8-рп/99 від 06.07.1999, № 5-рп/2002 від 20.03.2002) сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які перебувають на службі, зокрема, в органах прокуратури.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач діяв не у відповідності із законом, а, отже протиправно, по-перше, коли у 2012 році зробив перерахунок пенсії позивачу і визначив її розмір 80 відсотків від середнього заробітку, по-друге, коли у березні цього року відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012 в розмірі 90 відсотків від середньої зарплати.

Для поновлення прав позивача суд вважає за необхідне здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній станом на 01 липня 2012 року) у розмірі 90% від місячної заробітної плати зазначеної у довідці прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16 серпня 2012 року.

Щодо часу, з якого має бути здійснено такий перерахунок, суд враховує положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХП, Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, позивач просить застосувати ч. 2 ст. 87 Закону № 1788-XII і зобовязати відповідача з 01 липня 2012 року зробити перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16.08.2012 в розмірі 90 відсотків від середньої зарплати.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону № 1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування », у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, положення статті 87 Закону № 1788-XII не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог, адже приписи цієї норми регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 23 березня 2017 року зверталася до управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог законодавства (а.с. 12), проте 28 березня 2017 року відповідач відмовив йому у задоволенні заяви, тому 10 квітня 2017 року він оскаржив вказану відмову управління ПФУ до суду.

Таким чином, правовідносини, у звязку з якими розглядається судовий спір, виникли у березні 2017 року, а тому при вирішенні питання про строк, з якого слід зобовязати відповідача вчинити певні дії, слід застосовувати положення спеціальних норм, а саме Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VП. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень цього Закону визнано такими, що втратили чинність положення Закон України "Про прокуратуру" № 1789-ХП від 05.11.1991, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, які втрачають чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХП від 05.11.1991 втратили чинність.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України " Про прокуратуру", чинною на час виникнення спірних правовідносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, станом на березень 2017 року Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, а тому не передбачено підстав, порядку реалізації права на перерахунок пенсії.

За таких обставин, суд вважає за правильне керуватися ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на її підвищення провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 за таким перерахунком звернувся до відповідача 23 березня 2017 року (а.с. 12), а, отже, з 01 квітня 2017 року відповідач повинен зробити перерахунок пенсії.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій Могилів-Подільського обєднаного УПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/283 від 15.02.2017 та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 з 01 січня 2016 року в розмірі 90 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Вінницької області № 18/283 від 15.02.2017, - суд вважає її необґрунтованою і такою, що до задоволення не підлягає.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, яка діяла до 01.01.2015), держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 №76-VIII внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХП від 05.11.1991 та ч. 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09 грудня 2015 року, що набрала чинності з 01.12.2015, затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та у зв'язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.12.2015 року.

15 липня 2015 набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VП, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХП від 05.11.1991, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, які втрачають чинність з 15 грудня 2015 року.

ОСОБА_1 15 лютого 2017 року в прокуратурі Вінницької області отримав довідку № 18/283 (а.с. 10) про заробітну плату слідчого прокуратури району з 01 грудня 2015 року і лише 01 березня 2017 року звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі цієї довідки (а.с. 11).

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХП від 05.11.1991 втратили чинність.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України " Про прокуратуру", чинною на час виникнення спірних правовідносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, на час виникнення спірних правовідносин Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, а тому не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2017 року у справі № К/800/27464/16.

Суд при вирішенні цієї частини позову ОСОБА_1 також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, який у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" та рішенні від 12 жовтня 2004 року у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. У справі "Великода проти України" від 03 червня 2014 року ЄСПЛ зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року також зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, проте жодним чином не передбачено можливості та механізму перерахунку пенсій, які призначені відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, суд переконаний, що щодо заяви ОСОБА_1 від 01 березня 2017 року відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 94 КАС України). Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 87 КАС України).

При зверненні до суду із зазначеним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 640 гривень (а.с. 1).

З врахуванням положень ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Могилів-Подільського обєднаного УПФУ судові витрати в сумі 640 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХП від 05.11.1991, Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VП від 14.10.2014, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХП, рішеннями Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 та від 20 березня 2002 року у справі № 5-рп/2002, ст.ст. 2, 6, 87, 94, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково. Визнати протиправними дії Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16 серпня 2012 року.

Зобовязати Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній станом на 01 липня 2012 року), починаючи з 01 березня 2017 року у розмірі 90% від місячної заробітної плати зазначеної у довідці прокуратури Вінницької області № 18/41 від 16 серпня 2012 року.

В частині позову про визнання протиправними дій Могилів-Подільського обєднаного УПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/283 від 15.02.2017 та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року з 01 січня 2016 року в розмірі 90 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Вінницької області № 18/283 від 15.02.2017, відмовити.

На користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області судові витрати в сумі 640 гривень.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: ____________

Повний текст рішення виготовлено і підписано 01 червня 2017 року