Справа № 464/2743/17
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2743/17
пр.№ 2-а/464/238/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

26.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо припинення надання щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 і членам його сімї та щодо повернення ними переплаченої суми допомоги, а також зобовязати Сихівський відділ соціального захисту відновити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання ОСОБА_1, ОСОБА_3 і призначити допомогу їхньому сину ОСОБА_4

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.06.2016 року ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 взяті на облік внутрішньо переміщених осіб в Сихівському відділі соціального захисту, з 16.11.2016 року на облік взято також сина ОСОБА_1 ОСОБА_4 В червні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах сімї звернулася до Сихівського відділу соціального захисту із заявою про отримання адресної грошової допомоги за фактичним місцем проживання. Допомога була призначена та її отримувала ОСОБА_3 як уповноважений представник сімї. Впродовж січня-лютого 2017 року допомога не надходила, у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся із заявою до Сихівського відділу соціального захисту. З відповіді вбачається, що підставою для припинення виплати адресної допомоги є подання при звернення недостовірної інформації про наявність житлового приміщення в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України. Також у відповіді зазначено про необхідність повернення надміру виплачених коштів в розмірі 10693 грн. 55 коп. ОСОБА_1 вважає, що такі дії відділу соціального захисту необґрунтовані, передчасні та не відповідають вимогам закону, оскільки приміщення, яке перебуває у власності ОСОБА_1, не придатне для житла.

В судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, посилаючись на законність дій відповідача під час припинення надання щомісячної грошової допомоги. При цьому представник відповідача зазначила, що під час звернення ОСОБА_3 із заявою про надання допомоги, їй було розяснено про обовязок повідомляти про обставини, які можуть вплинути на надання грошової допомоги, в тому числі про наявність у власності заявника та членів його сімї житлових приміщень, проте ОСОБА_3 не повідомила про наявність у власності її чоловіка житлового будинку. Крім того, у відповіді на заяву ОСОБА_3 про відновлення виплати грошової допомоги, заявнику було повідомлено про необхідність подати документи, які підтверджують непридатність житла, яке є у власності чоловіка заявника, проте, таких документів подано не було.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.06.2016 року позивач та його дружина взяті на облік у Сихівському відділі соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради як внутрішньо переміщені особи, про що їм було видано довідки від 22.06.2016 року за № 9 та № 8.

07.07.2016 року дружина позивача звернулася до Сихівського відділу соціального захисту із заявою про призначення їй та членам її сімї щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. В даній заяві дружиною позивача зазначено, що а ні у неї, а ні у членів її сімї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована території України, райони проведення антитерористичної операції.

На підставі даної заяви, враховуючи вимоги Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, сімї позивача розпочато виплату допомоги.

07.11.2016 року у позивача та його дружини народилася дитина син ОСОБА_4

17.11.2016 року дружина позивача звернулася до Сихівського відділу соціального захисту з новою заявою про призначення їй та членам її сімї щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. В даній заяві дружиною позивача знов зазначено, що а ні у неї, а ні у членів її сімї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована території України, райони проведення антитерористичної операції.

Проте, під час перевірки правильності і повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги було виявлено, що 30.09.2015 року позивач набув у власність житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Вершниця, вул. Ужачинська, 21.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 75555497 від 12.12.2016 року, право власності позивача на вищезазначений будинок зареєстровано 30.09.2015 року, тобто до звернення дружини позивача із заявою про призначення допомоги.

Як вбачається із заяв ОСОБА_3 про надання адресної допомоги від 07.07.2016 року та від 17.11.2016 року, дружини позивача не повідомила Сихівський відділ соціального захисту про наявність у власності її чоловіка позивача у цій справі будинку на території іншій, ніж тимчасово окупована територія України. Тобто, дружина позивача при звернення із заявою про надання допомоги не повідомила про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, чим порушила вимоги п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги.

Пунктом 11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, встановлено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

16.12.2016 року начальником Сихівського відділу соціального захисту на підставі акту про проведення перевірки від 16.12.2016 року прийнято рішення про припинення щомісячної адресної допомоги, що була призначена ОСОБА_3 та членам її сімї, та зобовязано ОСОБА_3 повернути суму надмірно наданої адресної допомоги за період з 01.10.2015 року по 31.12.2016 року.

Беручи до уваги те, що дружиною позивача при звернення із заявою про призначення грошової допомоги порушено вимоги п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги та не було повідомлено про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, суд приходить до висновку про те, що припиняючи виплату цієї допомоги та зобовязуючи ОСОБА_3 повернути надмірно отримані кошти, відповідач діяв в повній відповідності з вимогами діючого законодавства.

При цьому посилання позивача на те, що він є військовослужбовцем, має державні нагороди, отримав поранення, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на право особи на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території, т.к. такими обставинами є відповідно до вимог п. 6 Порядку є наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; наявність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Посилання позивача на те, що будинок, який перебуває у його власності, не придатний для житла, є безпідставним.

Так, в заявах жителів с. Вершниця Новоград-Волинського району, а також в акті, складеному 21.02.2017 року комісією в складі секретаря сільської ради, депутата сільської ради і жителя села, вбачається, що будинок за адресою Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Вершниця, вул. Ужачинська, 21, не придатний для житла. Позивачем надано фотознімки, із зображенням будинку.

Проте, діючим законодавством передбачена процедура визнання приміщень непридатними для проживання. Позивачем таку процедуру не дотримано та наявний в його власності будинок в передбаченому законом порядку непридатним для проживання до теперішнього часу не визнано.

Крім того, на звернення ОСОБА_3 від 11.04.2017 року відповідачем надано відповідь від 05.05.2017 року за № , в якій рекомендовано надати на розгляд комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної при Сихівській районній адміністрації м. Львова, належно оформлені оригінали документів про непридатність для житла належного позивачу будинку. В судовому засіданні встановлено, що позивач та його дружина не виконали вищезазначені рекомендації та не надали на розгляд комісії документи про визнання будинку непридатним для житла.

У ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування неправомірності дій відповідача щодо припинення виплати йому та членам його сімї щомісячної адресної грошової допомоги. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що саме дружиною позивача при зверненні до відповідача було порушено вимоги п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги та не було повідомлено про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, припиняючи виплату щомісячної адресної грошової допомоги позивачу та членам його сімї, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв правомірно.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправними дій Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо припинення надання щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 і членам його сімї та щодо повернення ними переплаченої суми допомоги, задоволенню не підлягає як така, що не ґрунтується на законі.

Відповідно до вимог п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України…, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Враховуючи, що позивач має у власності житлове приміщення, яке на день розгляду цієї справи в передбаченому законом порядку не визнано непридатним для проживання, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобовязання відповідача відновити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання ОСОБА_1, ОСОБА_3 і призначити допомогу їхньому сину ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 9, 11, 14, 71, 104, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання відновити вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини проголошені 30 травня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлений 01 червня 2017 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: