Справа № 812/375/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/375/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., перевіривши справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Комунального підприємства "Лисичанське тролейбусне управління" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі за текстом Позивач, УПФУ в м. Лисичанську) до Комунального підприємства "Лисичанське тролейбусне управління" (далі за текстом Відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

На обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Комунальне підприємство "Лисичанське тролейбусне управління" зареєстровано в УПФУ в м. Лисичанську як платник страхових внесків та зборів. За відповідачем утворилась заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку виплачених пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.06.2015 по 31.12.2016 у сумі 353691,01 грн, яка на даний час є не сплаченою. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01.06.2015 по 31.12.2016 у сумі 353691,01 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання (а.с.67,68).

Відповідно до положень ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищезазначене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідач зареєстрований за адресою, зазначеною в позовній заяві та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і відомості про зміну свого місця знаходження державному реєстратору не надавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки представник позивача, представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що відповідач Комунальне підприємство "Лисичанське тролейбусне управління", ідентифікаційний код 03328037, зареєстровано в установленому законом порядку як юридична особа та перебуває на обліку в УПФУ в м. Лисичанську Луганської області як платник страхових внесків (а.с.8-10, 72-74).

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058) підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п. 6.1 вказаної Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України).

Отже, підприємство зобовязане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Позивач здійснював доставку та виплату пільгових пенсій працівникам відповідача, що підтверджується розрахунками (а.с. 11-49).

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 в частині пенсій, призначених відповідно до пункту б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

У відповідача виникла заборгованість перед УПФУ в м. Лисичанську Луганської області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (список № 2) за період з 01.06.2015 по 31.12.2016 у сумі 353691,01 грн (а.с.6-7).

Відповідач зазначену суму заборгованості не сплатив у добровільному порядку, що підтверджується карткою особового рахунку платника (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем не спростовано твердження позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з Відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області заборгованості по сплаті невідшкодованої пенсії за списком № 2 за період з 01.06.2015 по 31.12.2016 у сумі 353691,01 грн.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Комунального підприємства "Лисичанське тролейбусне управління" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій - задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Лисичанське тролейбусне управління" (ідентифікаційний код 03328037, місцезнаходження: 93106, Луганська обл., місто Лисичанськ, вул. Свердлова, будинок 129) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (ідентифікаційний код 21792407, місцезнаходження: 93113, Луганська обл., місто Лисичанськ, вул. Свердлова, будинок 347, р/р 3 в ЛОУ ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 304665, код 21792407) заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.06.2015 по 31.12.2016 у сумі 353691,01 (триста пятдесят три тисячі шістсот девяносто одна гривня 01 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1