Справа № 749/1343/16-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 749/1343/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шаповал З.О. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Бабенка К.А.

за участю секретаря: Морозенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Щорського районного суду Чернігівської області із адміністративним позовом до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо відмови в нарахуванні та виплаті їй раніше призначеної пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України стосовно нарахування та виплати ОСОБА_3 пенсії за віком у розмірі нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано Корюківське об'єднане управління Пенсійного фонду України виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до статті 46 Конституції України та статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на час виплати пенсії та провести перерахунок і виплату ОСОБА_3 раніше призначеної пенсії за віком з 30 червня 2016 року в розмірі не нижче прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність, на час виплати пенсії.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо відмови в нарахуванні та виплаті раніше призначеної пенсії за період з 30.05.2016 року по 29.06.2016 року (включно) залишено без розгляду.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апелянтом не заявлялася вимога щодо апеляційного перегляду постанови Щорського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2017 року в частині залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_3, колегія суддів вважає за необхідне розглядати дану справу в межах вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_3 з 29.09.2014 року перебуває на обліку в Корюківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На час звернення за призначенням пенсії за віком, загальний страховий стаж позивача складав 34 роки 11 місяців 22 дні, і позивачка скористалась правом дострокового виходу на пенсію, що передбачено пунктом 7-2 Розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В зазначену дату (29.09.2014) позивачці було призначено пенсію зі зменшенням на 18 відстоків її розміру. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами даної справи та сторонами не оспорюються.

07.12.2016 року позивач звернулася до відповідача зі зверненням, в якому просила зробити перерахунок її пенсії та виплату раніше призначеної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Листом Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 20.12.2016 року №134/05/ш-11, позивача було повідомлено, що розмір її пенсії станом на 30.11.2016 року розраховано, виходячи з таких показників:

загальний трудовий стаж - 34 р, 11 міс. 22 днів;

коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% становить 0,47138;

1233,59 грн. - основний розмір пенсії за віком (2616,98 грн. х0,47138);

45,20 грн. - доплата за понаднормовий стаж (1130,00 грн. х 4% (4 роки));

230,18 грн. - зменшення за достроковий вихід на пенсію (1130,00 грн. + 45,20 грн. х 18%);

45,31 грн. - фіксована сума індексації.

Загальний розмір пенсії за віком позивачки станом на 30.11.2016 року становив 1093.92 грн.

Крім того, з 01.12.2016 року позивачу проведено перерахунок пенсії у зв»язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1247,00 грн).

За результатами вказаного перерахунку розмір пенсії позивача не збільшився, але змінились розміри пенсійної виплати і становлять 1093,92 грн., в тому числі:

1233,59 грн - основний розмір пенсії за віком (2616,98 грн х 0,47138);

13,41 грн - доплата до прожиткового мінімуму (1247,00 грн);

49,34 грн - доплата за понаднормовий стаж 91233,59 грн. х 4% (4 роки));

233,34 грн - зменшення за достроковий вихід на пенсію (1233,59 грн. + 13,41 грн. + 49,34 грн. х 18%);

30,92 грн - фіксована сума індексації.

У зв'язку з цим, загальний розмір пенсії позивача за віком на даний час становить 1093,92 грн.

Не погоджується із зазначеним розміром пенсії позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 7-2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Згідно статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років які народилися з 01 квітня 1959 року по 30 вересня 1959року.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2014 року позивач звернулася із заявою до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком, у зв'язку з чим протоколом № 600 від 30.09.2014 року ОСОБА_3 було призначено пенсію за віком з 29.09.2014 року, тобто з дня звернення із заявою. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами пенсійної справи №123352.

Розрахунок пенсії позивача було здійснено при загальному трудовому стажі 34 роки 11 місяців та 22 дні, що також підтверджується матеріалами пенсійної справи №123352.

Станом на дату звернення за призначенням пенсії позивачці виповнилося 55 років.

Частиною 1 статті 28 Закону № 1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За приписами частини 3 статті 42 Закону № 1058-IV, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із частиною третьою статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З наявних в справі доказів вбачається, що позивач підпадає під всі умови, визначені зазначеною конституційною нормою, для того, щоб її рівень життя був забезпечений не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що прожитковий мінімум встановлюється для встановлення розмірів мінімальної заробітної плані та мінімальної пенсії за віком.

За приписами частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Конституція України має найвищу юридичну силу (ч.2 ст. 8 Конституції України).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що для вирішення цього спору, судам необхідно застосовувати саме норми Конституції України як норми прямої дії, які мають найвищу юридичну силу, в тому числі й над законами України.

Отже, виходячи з буквального тлумачення наведених правових норм, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у жінок 30 років страхового стажу не може бути меншим від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та підлягає перерахунку у зв'язку із збільшенням цього розміру.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права та не здійснюючи підвищення пенсії відповідно до ст.ст. 28, 42 Закону № 1058-IV, порушив указане право позивача.

У зв'язку з цим, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2017 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Бабенко К.А.

Повний текст ухвали виготовлено - 23.05.2017

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Бабенко К.А