Справа № 755/17538/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про скасування розпорядження зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2.

Відповідно до листа №6826/13 від 16.09.2016 року йому було відмовлено в призначенні пенсії, у зв'язку з не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи на посаді стержневика 3-го і 4-го розряду ремонтно-заготовчого цеху Підприємства по експлуатації артезіанських свердловин та насосних водопровідних станцій з 09.09.1986 року по 01.09.1992 року. Причинами неврахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу зазначено невідповідність посади позивача в трудовій книжці та картці форми Т-2 назві професії «стержневик ручного формування» або «стержневик машинного формування», передбаченим в підрозділі 1 «Ливарне виробництво» розділу XIV «Металообробка» Постанови Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, а також відсутність документів підтверджуючих відношення ремонтно-заготовчого цеху підприємства до ливарного виробництва.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є неправомірною, а тому позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону України, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 100 вищевказаного Закону України передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Окрім цього, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В період роботи позивача на Підприємстві по експлуатації артезіанських свердловин та насосних водопровідних станцій (з 09.09.1986 року по 01.09.1992 року) чинними були Список №2, затверджений Постановою КМ СРСР від 22.08.1956р. №1173 та Список №2, затверджений Постановою КМ СРСР від 26.01.1991р. №10.

Згідно п. а) «Робітники» підрозділу 1 «Ливарне виробництво» розділу XV «Металообробка» Списку №2, затвердженого Постановою КМ СРСР від 22.08.1956 року №1173, до переліку професій, які давали право на пільгову пенсію за віком відносилась професія «стержневика». Саме така професія зазначена в трудовій книжці позивача.

Згідно п. а) «Робітники» підрозділу 1 «Ливарне виробництво» розділу XІV «Металообробка» Списку №2, затвердженого Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року №10, до переліку професій, які давали право на пільгову пенсію за віком, віднесено професії «стержневика ручного формування» (код 2150100а-18865) та «стержневика машинного формування» (код 2150100а-18867).

Довідкою №311 від 02.11.2016 року, виданою на підставі первинних документів ПАТ «АК «Київводоканал», до складу якого з 01.01.2002 року віднесено Підприємство по експлуатації артезіанських свердловин та насосних водопровідних станцій, підтверджується, що з 09.09.1986 року по 01.09.1992 року позивач працював повний робочий день на посаді стержневика 4 розряду ручного формування (Список №2), виконував роботи по виготовленню піщаних литних форм, приготуванню стержневої суміші, виготовленню арматури для стержнів, формуванню, сушці та зачистці стержнів.

Згідно п.7 та п.8 Роз'яснення Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України «Про порядок застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 10.05.1994 року № 01-3/406-02-2, у випадках, коли в Списках № 1 i 2 передбаченi робітники, які виконують певнi роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всi робiтники незалежно вiд назви їх професiї, якi виконують цi роботи; якщо до Спискiв включенi професiї робiтникiв пiд загальною назвою, то право на пiльгове пенсiйне забезпечення мають робiтники всiх найменувань цих професiй, в тому числi головнi, старшi, їх помічники.

Зі змісту штатних розкладів ремонтно-заготовчого цеху Підприємства по експлуатації артезіанських свердловин та насосних водопровідних станцій за 1990 та 1992 роки слідує, що посада стержневика входила до складу ливарного цеху підприємства.

В п.1 розділу 2 Акту №593, складеного Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.07.2016 року, вказано, що в наказі підприємства №98-л від 05.09.1986р. зазначено про прийняття позивача на роботу стержневиком «с часовой ставкой 60,6 коп. в час по сдельной системе оплаты труда с вредными условиями труда».

Приведені докази свідчать, що і в період дії Списку №2, затвердженого Постановою КМ СРСР від 22.08.1956 року №1173, і в період дії Списку №2, затвердженого Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року №10 позивач під час обіймання посади стержневика на Підприємстві по експлуатації артезіанських свердловин та насосних водопровідних станцій виконував роботи, стаж за якими є пільговим і у разі достатності надає право на отримання пенсії відповідно до п.б) ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивач досяг 55-річного віку, його загальний трудовий стаж складав понад 26 років, з яких з урахуванням спірного періоду з 09.09.1986 року по 01.09.1992 року він працював більше 12 років 6 місяців на роботах, передбачених чинними на той час Списками робіт із шкідливими і важкими умовами праці, позивач мав усі передбачені законодавством підстави для призначення йому пенсії відповідно до п.б) ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що і було вірно враховано судом першої інстанції під час винесення рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 30.05.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.