Справа № 814/1643/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1643/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2016р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа Атестаційна комісія №1 Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу №192 о/с від 18.07.2016р., поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ГУ НП в Миколаївській області, третя особа Атестаційна комісія №1 ГУ НП в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ за №192 о/с від 18.07.2016р. щодо звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що підстав для проведення атестування, передбачених ЗУ «Про Національну поліцію» не було. Рішення комісії є упередженим та виключно суб'єктивним. Атестаційною комісією не досліджувалась інформація про результати службової діяльності позивача. Позивач сумлінно ставиться до своїх обов'язків, тому наказ про звільнення є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилаючись на вказані обставини просив вимоги задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2016р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано висновок Атестаційної комісії №1 ГУ НП в Миколаївській області про службову невідповідність ОСОБА_2, оформлений протоколом ОП №15.00004514.0023099 від 11.03.2016р..

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Миколаївській області №192 о/с від 18.07.2016р. щодо звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 19.07.2016р.

Стягнуто з ГУ НП в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19.07.2016р. по 7.12.2016р. у сумі 19037,86 грн. (дев'ятнадцять тисяч тридцять сім гривень 86 коп.), без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ГУ НП в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за один місяць в розмірі 5222,82 грн. (п'ять тисяч двісті двадцять дві гривні 82 коп.).

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що оскаржуваний Наказ прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 2003р..

Наказом Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області №2 о/с від 4.01.2016р. «По особовому складу» (із змінами, внесеними наказом ГУНП в Миколаївській області від 1.02.2016р. №16 о/с) відповідно до п.п.9, 12 розділу ХІ ЗУ «Про Національну поліцію» призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування: ОСОБА_2, який мав спеціальне звання старший лейтенант міліції, інспектором Новобузького відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Після призначення на посаду позивач виконував свої функціональні обов'язки.

На виконання доручення Національної поліції України від 28.01.2016р. Головним управлінням в Миколаївській області було видано наказ №52 від 1.02.2016р. «Про проведення атестування особового складу ГУНП України в Миколаївській області» на підставі ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015р. №1465.

На виконання Інструкції та доручення Національної поліції України від 28.01.2016р. відповідачем були створені атестаційні комісії, до повноважень яких належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

11.03.2016р. позивач проходив атестацію та згідно атестаційного листа по тестуванню загальних навичок отримав 20/60 балів , по професійному тестуванню - 28/60 балів.

В протоколі зазначено, що під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: Декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ «Про очищення влади», інформації з відкритих джерел. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення Атестаційна комісія №1 прийняла рішення « 4», що позивач не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №192 о/с від 18.07.2016р. відповідно до п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) ЗУ «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції.

Вважаючи свої права порушеними ОСОБА_2 звернувся в суд із відповідним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ за №192 о/с від 18.07.2016р. щодо його звільнення, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд першої інстанції виходив з того, що 2 липня 2015р. Верховною Радою України прийнято ЗУ «Про Національну поліцію» №580-VIII, яким утворено Національну поліцію України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст.48 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до вимог ст.47 ЗУ «Про Національну поліцію» призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

При цьому, статтею 57 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено порядок атестування поліцейських.

Так, ч.1 ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до частини 2 ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з ч.3 ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію» атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина 4 зазначеної статті передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Так, згідно з ч.5 ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію» порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Таким чином, виходячи з наведених норм законодавства судова колегія приходить до висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить і Інструкція порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015р. №1465 (далі - Інструкція №1465), зокрема її пункт 3 розділу І.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції №1465 організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Отже, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч.2 ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію».

Як встановлено судом першої інстанції, і ці обставини не спростовані в суді апеляційної інстанції, відповідачем не доведено, що ОСОБА_2 підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки останнім не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені ч.2 ст. 57 ЗУ «Про Національну поліцію» та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Разом з цим, відповідно до пунктів 9,10 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Отже, наведені норми ЗУ «Про Національну поліцію» вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області №2 о/с від 4.01.2016р. «По особовому складу» (із змінами, внесеними наказом ГУНП в Миколаївській області від 1.02.2016р. №16 о/с) відповідно до п.п.9, 12 розділу ХІ ЗУ «Про Національну поліцію» призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування: ОСОБА_2, який мав спеціальне звання старший лейтенант міліції, інспектором Новобузького відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Слід зауважити, що у згаданому наказі міститься словосполучення "в порядку переатестування", проте слід звернути увагу, що норми ЗУ «Про Національну поліцію», у тому числі розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення», не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання в наказі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №2о/с від 4.01.2016р. на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків.

Тобто, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою, при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Крім того, ч.1 ст.58 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Однак, відповідачем не доведено, що позивача призначено тимчасово, у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Виходячи з вищенаведених обставин, судова колегія дійшла висновку, що позивача було протиправно та безпідставно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, оскільки підстав для атестування прийнятого на службу в поліцію ОСОБА_2 не було.

Разом з тим, досліджуючи наявність підстав для прийняття Атестаційною комісією рішення про невідповідності позивача займаній посаді та наказу щодо звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, апеляційний суд зазначає наступне.

На виконання вимог ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію» наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015р. №1465 затверджено Інструкцію про проведення атестування поліцейських, яка визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри (далі - Інструкція №1465).

Відповідно до пунктів 10-13 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Пункт 15 Розділу ІV Інструкції №1465 встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до п. 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач згідно атестаційного листа по тестуванню загальних навичок отримав 20/60 балів , по професійному тестуванню - 28/60 балів.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, в протоколі атестаційної комісії щодо позивача не вказано, якому саме критерію не відповідає позивач, та, відповідно, чому саме неможливо продовження його служби в органах Національної поліції України. На зазначено таких обставин і в наказі про звільнення позивача.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані матеріали не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, встановлених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, а саме, що позивач неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, незадовільну фізичну підготовку.

За таких обставин, судова колегія, беручи до уваги незаконність проведення атестації позивача та безпідставність рішення атестаційної комісії, а також те, що під час проведення атестування відносно позивача атестаційною комісією порушені принципи об'єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції і рішення прийнято без врахування визначених Інструкцією критеріїв, об'єктивних обставин, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів у роботі, приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пп.5 п.1 ст.77 ЗУ «Про національну поліцію» відбулось незаконно, тому наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від №192 о/с від 18.07.2016р. в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції є протиправним та підлягає скасуванню.

Як визначено в ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо необхідності постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді допустити до негайного виконання.

Відносно стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судова колегія виходить з наступного.

Порядок та умови грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007р. №499.

Згідно п.1.6. Інструкції, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно ст.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 8.02.1995р. №100, цей порядок застосовується у разі, зокрема: вимушеного прогулу.

Виходячи з вимог п.п.5, 8 Порядку №100, суд першої інстанції вірно визначив середній заробіток наступним чином.

Довідка про грошове утримання позивача свідчить, що середньомісячне грошове забезпечення позивача складає 5222,82 грн.

Позивача звільнити з роботи 18.07.2016р. З 19.07.2016р. по 7.12.2016р. це час вимушеного прогулу. Сума середнього заробітку, який належить стягнути з відповідача складає 24260,68 грн.(за липень - 2190,11 грн. (5222,82 грн./31 день х 13 днів), за серпень - 5222,82 грн., за вересень - 5222,82 грн., за жовтень - 5222,82 грн., за листопад - 5222,82 грн., за грудень - 1179,29 грн. (5222,82 грн. / 31 день х 7 днів), з яких 5222,82 грн. середньомісячна сума за один місяць.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2016р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К. В. Кравченко

О.В. Лукянчук