Справа № 820/4995/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р.Справа № 820/4995/16
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді: Лях О.П., Старосуд М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по справі № 820/4995/16 за позовом ОСОБА_1 до Харківської місцевої прокуратури №5 прокуратури Харківської області про визнання протиправною бездіяльністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині порушення ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" при проведенні перевірки за зверненням від 14.06.2016 ОСОБА_1 без участі заявника.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 72, 73-76).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим просив постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов у повному обсязі. Позивач, з огляду на положення норм ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", вважає, що було проведено перевірку за його зверненням без його участі, хоча він чітко зазначав про бажання особистої присутності. Апелянт наголошує, що його звернення 14.06.2016 року із скаргою до прокуратури Харківської області є звернення здійсненним в межах ЗУ «Про звернення громадян», а не в межах КПК України.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для надання оцінки спірним правовідносинам, вирішення справи та прийняття рішення за наявним матеріалами справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 по справі № 641/4214/16-к задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції Озар В.Г, яке погоджене з прокурором Комінтернівського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 Сидоренко С.В. про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1, станом на 17.05.2016, із забороною її відчуження (а.с.21-24).

Згодом, ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 по справі № 641/4214/16-к було задоволено клопотання ОСОБА_1 та скасовано арешт вказаної квартири.

14.06.2016 позивачем подано скаргу до Прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні № 0000265, в якій заявник просив надати оцінку дій слідчого при зверненні до суду із клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1, надати оцінку дій процесуального керівника при зверненні слідчого до суду із клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1, надати оцінку дій прокурора при вирішенні питання погодження клопотання слідчого до суду про арешт згаданої нерухомості, перевірку вказаних фактів проводити у присутності заявника (а.с.6-7).

Звернення позивача Прокуратурою Харківської області за належністю для організації розгляду та прийнятті відповідного рішення було перенаправлено до Харківської місцевої прокуратури № 5 ( а.с.8).

Відповідачем скаргу позивача було отримано 16.06.2016 та надано відповідь від 21.06.16 № 04-32-324-16 про відсутність підстав притягнення посадових осіб до відповідальності та роз'яснено, що, відповідно до вимог ст.ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченого ст.ст. 318-380 КПК України ( а.с.9).

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Підставою виникнення спірних правовідносин став той факт, що на думку позивача, відповідачем, в порушення вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", перевірку обставин викладених у скарзі, було проведено за відсутності скаржника, чим вчинено протиправну бездіяльність.

Як було встановлено судом, що не було спірним між сторонами, що ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0000265 має статус свідка, а також третьої особи - власника майна.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" встановлені обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Так, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи ( ч.1 ст.19 Закону України "Про звернення громадян").

Поряд з цим, в силу приписів ст.12 Закону України "Про звернення громадян", дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", «Про виконавче провадження".

Статтями 303-307 КПК України унормовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Фактично спірним питанням в межах спірних правовідносин є на думку позивача, порушення вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду його скарги за його відсутності, яку він ототожнює із поданням скарги в межах цього Закону, в той же час, на думку Відповідача, отриману ним скаргу ОСОБА_1 він ототожнює та розглядає, як таку, що подана заявником в межах КПК України, щодо розгляду якої існує інший порядок вирішення та не передбачено можливості розглядати скаргу за участі заявника.

Досліджуючи під час розгляду справи скаргу ОСОБА_1, колегія суддів також зазначає, що з її змісту вбачається, що заявником поставлено питання щодо того, чи було дотримано слідчим, процесуальним керівником та прокурором норми ст.ст. 170-173 КПК України при зверненні до суду із клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В той же час, як вбачається із змісту скарги, вона утримує в собі спірні питання щодо накладеного арешту на квартиру в межах кримінального провадження за правилами КПК України, та жодних застережень щодо подання скарги в межах Закону України «Про звернення громадян» така скарга не містить.

З цих підстав, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що скаргу позивача не можна розглядати яку таку, що подана ним в порядку Закону України "Про звернення громадян", а навпаки, така скарга має ознаки як такої, що подана в порядку КПК України. Зазначена скарга не містить в собі жодного посилання на приписи Закону України "Про звернення громадян".

Колегія суддів вважає, що при отриманні та розгляді поданої скарги ОСОБА_1, Відповідач фактично був позбавлений можливості вільно трактувати та ототожнювати цю скаргу, як таку, що подана в межах ЗУ «Про звернення громадян».

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що в рамках кримінального провадження № 0000265 триває досудове розслідування, вказана скарга позивача, в силу норм ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Дослідивши зміст листа від 21.06.2016 № 04-32-324-16 заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, колегія суддів зазначає, що відповідачем було розглянуто скаргу позивача також в рамках КПК України, заявнику надано відповідь по суті поставлених питань з зазначенням, що слідчий та процесуальний керівник діяли в межах, встановлених чинним законодавством, у зв'язку з чим, підстави для їх притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні. Також, вказаною відповіддю роз'яснено додатково порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора до слідчого судді місцевого суду.

Також на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що враховуючи статус ОСОБА_1, як свідка у згаданому кримінальному провадженні, та, беручи до уваги, що ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 по справі № 641/4214/16-к було скасовано арешт квартири, таким чином фактично питання законності дій слідчого та прокурора у кримінальному провадженні вже було предметом розгляду у слідчого судді, який, згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні.

Крім того, як вбачається з ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 по справі № 641/4214/16-к , якою було скасовано арешт квартири, фактично порушені права позивача, як володільця вказаного майна, зазначеним судовим рішенням було поновлено.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки норми Закону України "Про звернення громадян", не поширюються на спірні правовідносини щодо розгляду скарги позивача, поданої в порядку КПК України.

Колегія суддів зазначає, що жодні наведені доводи апелянта в апеляційній скарзі щодо не згоди із прийнятою постановою та висновками суду, не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення по суті заявлених правових вимог.

Відповідно до ст..200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються документально, що є достатнім для прийняття рішення та надання правової оцінки характеру спірних правовідносин, питанням якого є оцінка права, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по справі № 820/4995/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.