Справа № 465/1613/17
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.05.2017 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі- Цунівської А.І.

з участю представника відповідачів - ОСОБА_2

та представника третьої особи ЛМКП «Львівводоканал» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з участю третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» та Львівського комунального підприємства «Затишне» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії щодо поновлення пільг, суд

в с т а н о в и в:

позивач звернувся з адміністративним позовом в суд до відповідачів - Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з участю третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» та Львівського комунального підприємства «Затишне», в якому просить визнати протиправними дії Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо позбавлення позивача з 01.07.2015 року права на отримання пільг, а саме, 50% знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, паливом в межах норм, встановлених законодавством, а також зобовязати відповідача поновити ОСОБА_4 з 01.07.2015 року право на пільги, надавши уповноваженому органу відповідну інформацію щодо права ОСОБА_4 на включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ст. 22 ЗУ «Про міліцію» йому, як пенсіонеру МВС України та членам його сімї, з червня 2014 року надано право на 50% знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Так, починаючи з 07.07.2015 р. позивачу ОСОБА_4 зазначені вище пільги припинені. Такі дії вважає неправомірними, оскільки з огляду на законодавчі зміни, до колишніх працівників міліції, які вийшли на пенсію після 31.12.2014 року, мали застосовуватись вищенаведені обмеження щодо надання пільг, а особи даної категорії, що вийшли на пенсію після 07.11.2015 року (втрата чинності Законом 565-ХІІ), правомірно позбавлені права на одержання вищевказаних пільг. Право на пільги є складовою конституційного права на соціальний захист. Визнання законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини та громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, відповідач неправомірно позбавив позивача і членів його сімї конституційного права на соціальний захист, а саме, права на отримання 50% знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, паливом в межах норм, встановлених законодавством.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримав повністю та просить такий задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 позов заперечила повністю, пояснення дала аналогічні викладеним у запереченнях, а тому у задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Представник третьої особи ЛМКП «Львівводоканал» у судовому засіданні позов заперечила, вважає такий безпідставним та просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання представник ПАТ «Львівобленерго» не зявилася, однак подала до суду письмові пояснення, в яких просить справу розглядати у її відсутності, а щодо позовних вимог ОСОБА_4, поклалася на розгляд суду.

Представник третіх осіб ТзОВ «Львівгаз збут», та ЛКП «Затишне» не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників відповідачів та третьої особи ЛМКП «Львівводоканал», дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Разом з тим, правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990р. № 565-XII, згідно з ч.1,2 ст.22 якого передбачено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Чинною на час призначення позивачу спірної пільги редакцією Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (ч.4,6 ст.22 Закону України «Про міліцію»).

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014р. №1166-VII у статті 22 Закону України «Про міліцію» частини шосту та сьому викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і частина сьома статті 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

У зв'язку з прийняттям Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» Кабінетом Міністрів України 4 червня 2015 року прийнято постанову №389, якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (набрав чинності з 1 липня 2015 року). Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні.

З набранням чинності Законом України №76-VIII внесено зміни до Закону України «Про міліцію», за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено. Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Згідно з п.3 Порядку №389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

У відповідності до п.п.169.4.1 п.169.4 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень (стаття 7 Закону).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривні (стаття 8 Закону).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень (стаття 7 Закону).

Отже, з урахуванням вказаних вище норм, з 1 липня 2015 року податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах - 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовується виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень, 1930 гривень у 2016 році та 2240 гривень у 2017 році.

Згідно з матеріалами справи, показник середньомісячного сукупного доходу сім'ї позивача, необхідний для визначення права на отримання спірної податкової соціальної пільги, останнім як відповідачу так і суду не надано, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Згідно зі ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, який вніс зміни в Закон України «Про міліцію» стосовно пільг, є діючим, Конституційним судом України не визнаний неконституційним, а зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист, дії відповідача є правомірним.

Згідно п.15 Розділ XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Законом України «Про Національну поліцію» не передбачені пільги з оплати житлово - комунальних послуг.

Вказане свідчить про відсутність встановлених законом підстав для поновлення позивачу та членам його сім'ї 50-відсоткової знижки на оплату житлово - комунальних послуг та палива в межах норм, встановлених законодавством.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити за безпідставністю.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 7-12, 18, 86, 161-162, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з участю третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» та Львівського комунального підприємства «Затишне» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії щодо поновлення пільг - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Суддя: Марків Ю.С.