Справа № 607/1445/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4656/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2017р. по справі № 607/1445/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АР №580283 від 24.01.2017 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2017р. позов задоволено частково: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 580283 від 24 січня 2017 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення; змінено захід адміністративного стягнення, застосований постановою серії АР № 580283 від 24 січня 2017, відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, із штрафу у розмірі 425 грн. на штраф у сумі 170 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду відповідач - Управління патрульної поліції в м. Тернополі ДПП подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на недоведеність обставин, які мають значення для справи, і які суд першої інстанції вважає встановленими та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову.

Сторони повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 580283, ОСОБА_1 24 січня 2017 року о 21 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки «Ауді 100», державний номерний знак 977 36 ТС, в м. Тернополі по вул. Бродівська, 48, в якому був неосвітлений державний номерний знак, а також не мав при собі полісу обов'язкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.9 «в», 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 580283 від 24 січня 2017 року, винесеної інспектором роти УПП в м. Тернополі ДПП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений.

З відеозапису з місця події долученого до матеріалів справи, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 24 січня 2017 року о 21 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Бродівська, 48, а саме керував транспортним засобом у якому неосвітлений державний номерний знак.

Зокрема, з відеозапису чітко простежується, що автомобіль «Ауді 100» рухався у темну пору доби по вул. Бродівська 48 в м. Тернополі попереду службового автомобіля патрульної поліції, однак в подальшому зупинився у невстановленому місці, при цьому у транспортному засобі «Ауді 100» не освітлювався задній номерний знак 977 36 ТС. Окрім цього із відео вбачається, що з моменту коли транспортний засіб зупинився та до моменту коли працівник поліції підійшов нього із автомобіля ніхто не виходив, після того, коли працівник поліції підійшовши до транспортного засобу, позивач сидів на передньому сидінні призначеному для пасажирів, а місце водія було порожнє, при цьому позивач пояснював поліцейському, що він не керував транспортним засобом, та був лише пасажиром, а за кермом перебував його товариш.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАп, тобто керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Крім цього позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів зазначає, що Відповідно до ст..16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст.53 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З огляду на вказані норми права, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним висновки суду першої інстанції щодо відсутності, у спірному випадку, правових підстав для перевірки наявності у позивача полісу обовязкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обовязком водія мати при собі поліс обовязкового страхування та предявляти його на вимогу працівників поліції.

Посилання суду першої інстанції на положення п.21.2 ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на думку колегії суддів, не може свідчити про відсутність в інспектора патрульної поліції повноважень для здійснення перевірки наявності у водія полісу обовязкового страхування.

Так, пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на який посилався суд першої інстанції, передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

В той же час, пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, вказаною нормою права визначено обовязок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути предявлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути предявлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналізуючи зазначені норми права Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обовязки водіїв транспортних засобів, колегія суддів приходить до висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний ОСОБА_2 не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. На думку колегії суддів п.21.2 ст.21 Закону, як закону, що регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обовязкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Про вказану правову позицію, на думку колегії суддів, свідчать і внесені законодавцем зміни до ч.1 ст.126 КУпАП, попередня редакція якої: «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне накладення штрафу ….», була змінена: «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу». Тобто, ч.1 ст.126 КУпАП, в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови, передбачала відповідальність за сам факт відсутності або не предявлення для перевірки полісу обовязкового страхування, без такої умови, як «у випадках, передбачених законодавством».

Зважаючи на наведене вище відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції задоволити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2017р. по справі № 607/1445/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції- відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_2
Повний текст судового рішення виготовлено 01.06.2017р.