Справа № 808/3750/13-а
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2017 рокусправа № 808/3750/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.11.2016 року у справі №808/3750/13-а
за позовом: до:Приватного підприємства «ТРІСА» Південної митниці Міндоходів
третя особа: про:Запорізька митниця Міндоходів визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

09.04.2013р. Приватне підприємство «ТРІСА» (далі - ПП «ТРІСА») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Південної митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень / а.с. 2-5 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2013р. у справі №808/3750/13-а вищезазначений адміністративний позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову /а.с. 120 том 1/ та на виконання вимог суду позивачем 29.04.2013р. надано уточнений позов / а.с. 123-127/, у якому позивачем також було зазначено у якості третьої особи - Запорізьку митницю .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.04.2013р. за адміністративним позовом ПП «ТРІСА» до Південної митниці, третя особа - Запорізька митниця, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відкрито провадження у справі №808/3750/13-а та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2013р. у справі №808/3750/13-а здійснено процесуальне правонаступництво: замінено відповідача - Південну митницю правонаступником - Південною митницею Міндоходів; третю особу Запорізьку митницю - правонаступником - Запорізькою митницею Міндоходів / а.с. 18 том 2/, та ухвалою суду першої інстанції від 10.09.2013р. у справі №808/3750/13-а провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/3612/13-а / а.с. 19 том 2/

Позивач, посилаючись у позовній заяві з урахуванням уточненого позову / а.с. 123-127 том 1/ на те, що в ході проведеної відповідачем перевірки встановлено факт заниження ПП «ТРІСА» митної вартості товарів за митною декларацією №500060701/2010/21976 від 12.11.2010р., що виникло на думку митного органу внаслідок включення декларантом до митної вартості товарів витрат на транспортування не в повному обсязі, що є порушенням вимог ст.ст. 81, 259, 260, 264, п. 5 ст. 267 Митного кодексу України, у зв'язку з чим відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №31 від 27.03.2013р. на загальну суму 2123,74 грн. та №32 від 27.03.2013р. на загальну суму 3964,30 грн.. Позивач вважає висновки митного органу за результатами перевірки та прийняті ним податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та безпідставними оскільки для здійснення доставки імпортних вантажів ПП «ТРІСА» укладало договори на транспортно-експедиторські послуги з підприємствами, які спеціалізуються на цьому виді діяльності, комплекс таких послуг надавався, згідно з умовами договорів, протягом усього шляху проходження вантажу, тобто як за межами митного кордону України, так і на території України, відповідно до цих договорів, транспортно-експедиційні компанії складають акти виконаних послуг та надають їх з рахунком-фактурою для оплати - на загальну суму наданих послуг, включаючи у тому числі вартість послуг компанії з доставки вантажів від відправника за кордоном України до митного кордону України та в межах митної території України до складу ПП «ТРІСА» в м. Запоріжжя. Підприємством на виконання вимог законодавства України, для підтвердження фактичної складової витрат на транспортування до митного кордону України, при здійсненні митного оформлення вантажів ПП «ТРІСА» отримано від транспортної компанії довідки про витрати доставки вантажів до митного кордону України, які серед інших документів підприємством були надані в митні органи для підтвердження витрат на транспортування. Таким чином, загальна вартість послуги, зазначена в акті, з вищевказаних обставин не відповідає вартості транспортування товару до митної території України, вказаній в довідці, адже до вартості послуги в акті включаються також вартість транспортування по території України до складу ПП «ТРІСА» та податок на додану вартість за послуги, надані на території України, при цьому чинне законодавство не вимагає підтвердження вартості транспортування товарів до митного кордону України у вигляді актів, рахунків та іншої первинної документації, основною вимогою є надання відповідної довідки, що і було зроблено ПП «ТРІСА». Тому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Південної митниці №31 від 27.03.2013 на загальну суму 2123,74 грн. (ввізне мито) та №32 від 27.03.2013 на загальну суму 3964,3 грн. (податок на додану вартість - далі ПДВ).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.11.2016р. у справі №808/3750/13-а адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Південної митниці Державної митної служби України форми «Р» №31 та №32 від 27.03.2013р.. (суддя Матяш О.В.) / а.с. 56-59 том 2/.

Одеська митниця ДФС, яка є правонаступником відповідача - Південної митниці Міндоходів, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу / а.с. 66-70 том 2/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини, які мали значення для вирішення справи, та було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції від 16.11.2016р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 98-101 том 2/. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у відсутність представників осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Перевіривши у судовому засідання доводи апеляційної скарги та матеріали даної адміністративної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що відповідно до наказів Запорізької митниці №775 від 14.02.2012р., №78 від 05.02.2013р. та загального плану проведення планових виїзних перевірок фахівцями Запорізької митниці була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання ПП «ТРІСА» (код ЄДРПОУ 3241984) вимог законодавства України з питань державної митної справи за період його діяльності з 01.01.2010р. по 30.11.2012р., за результатами якої Запорізькою митницею складено акт перевірки №0016/13/112000006/ від 06.03.2013р. (далі - акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеної перевірки / а.с. 14-33 том 1/ в ході перевірки митним органом зроблено висновки про:

- порушення вимог положень ст.ст. 81, 259, 260, 264, п. 5 ч. 2 ст. 267 Митного кодексу України № 92-IV від 11.07.2002р. (чинного на час митного оформлення), ст. 49, 51, 52, 53, п. 5 ч. 10 ст. 58, ст. 257, 289 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012р. (чинного на час митного оформлення), внаслідок включення декларантом до митної вартості товарів витрат на транспортування оцінюваних товарів не в повному обсязі, що призвело до заниження податкового зобов'язання на загальну суму 88901,54 грн. й підлягає перерахуванню до Державного бюджету України, з них:

- ввізне мито (вид 020) у сумі 19759,11 грн. (нарахування податкового зобов'язання здійснене на підставі ст.ст. 3 і 4 Закону України «Про Єдиний митний тариф» № 2097-ХІІ від 05.02.1992р. (зі змінами та доповненнями), чинного на час митного оформлення, ст.ст. 270, 272, 277 та 280 Митного кодексу України, у редакції Закону України № 4495-VI від 13.03.2012)р.;

- ПДВ (вид 028) у сумі 69142,43 грн. (нарахування податкового зобов'язання здійснене на підставі пп. 4.3 п. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997р. (зі змінами та доповненнями), чинного на час митного оформлення, та на підставі пп. «в» п. 185.1 ст. 185; п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, (чинного на час митного оформлення).

На підставі акту перевірки №0016/13/112000006/ від 06.03.2013 відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №31 від 27.03.2013 на загальну суму 2123,74грн. (ввізне мито), з яких 1698,99 грн. основного платежу та 424,75 грн. штрафних санкцій; / а.с. 10 том 1/

- №32 від 27.03.2013 на загальну суму 3964,3 гривень (ПДВ), з яких 3171,44 гривень основного платежу та 792,86 гривень штрафних санкцій / а.с. 11 том 1/,

і саме вищезазначені податкові повідомлення-рішення є предметом оскарження у даній справі.

З акту перевірки №0016/13/112000006/ від 06.03.2013р. вбачається, що підставою для донарахування позивачу сум грошових зобов'язань з ПДВ та ввізного мита став висновок Запорізької митниці про встановлення фактів неповного декларування сум вартості міжнародних транспортно-експедиційних (транспортних) послуг по доставці імпортованих товарів та факти невключення транспортно-експедиційних витрат, пов'язаних із транспортуванням та експедируванням товарів, та на обґрунтування такого висновку митним органом у акті перевірки зазначено, що вищезазначене порушення сталося внаслідок заявлення ПП «ТРІСА» під час митного оформлення товару недостовірних відомостей щодо фактичних витрат на транспортування оцінюваних товарів, що містяться в первинних документах бухгалтерського обліку, отриманих від декларанта й наданих безпосереднім виконавцем послуг, та в документах, наданих декларантом до митного оформлення, до митної вартості товарів не включено витрати на транспортування оцінюваних товарів.

У судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи встановлено, що в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа №808/3612/13-а за позовом ПП «ТРІСА» до Запорізької митниці про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, та Запорізьким окружним адміністративним судом у даній справі ухвалено рішення 03.06.2013р., яке набрало законної сили 15.10.2014р. відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Як вбачається з наданої суду копії постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2013р. у справі №808/3612/13-а, яка набрала законної сили 15.10.2014р. / а.с. 25-26,30-33 том 2/ предметом оскарження у даній справі були податкові повідомлення - рішення Запорізької митниці №46 та №47 від 26.03.2013р., які прийняті митним органом на підставі акту перевірки №0016/13/112000006/ від 06.03.2013р..

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2013р. у справі №808/3612/13-а, яка набрала законної сили 15.10.2014р. / а.с. 25-26,30-33 том 2/, встановлено, що для здійснення доставки імпортних вантажів ПП «ТРІСА» укладало договори на транспортно-експедиторські послуги з підприємствами, які спеціалізуються на цьому виді діяльності, комплекс послуг надавався згідно з договорами протягом усього шляху проходження вантажу, тобто як за межами митного кордону України, так і на території України.

В акті перевірки зазначено, що з метою підтвердження витрат, понесених при здійсненні транспортно-експедиційних послуг по доставці вантажів, імпортованих ПП «Тріса», ввезених на митну територію України транспортними засобами, які включаються до ціни товарів, які були ввезені на митну територію України Запорізькою митницею було здійснено запити до: - ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - лист Запорізької митниці від 09.01.2013р. № 07-01-18-24/253 щодо надання пояснень та документальних підтверджень вартості транспортно-експедиційних (транспортних) послуг на який отримано відповідні документи; - ТОВ «Віталонг» () - лист Запорізької митниці від 09.01.2013р. №07-01-18-24/255 щодо надання пояснень та документальних підтверджень вартості транспортно-експедиційних (транспортних) послуг - на які отримано відповідні документи; - ПП «ІЛК Аверс-Транс» (0) - лист Запорізької митниці від 09.01.2013р. № 07-01-18-24/266 щодо надання пояснень та документальних підтверджень вартості транспортно-експедиційних (транспортних) послуг - на який отримано відповідні документи; - ПП «Юніс-ТЕП» () - лист Запорізької митниці від 09.01.2013р. № 07-01-18-24/254 щодо надання пояснень та документальних підтверджень вартості транспортно-експедиційних (транспортних) послуг - на який отримано відповідні документи; - ТОВ «Ін-Транс» (3) - лист Запорізької митниці від 09.01.2013 №07-01-18-24/256 щодо надання пояснень та документальних підтверджень вартості транспортно-експедиційних (транспортних) послуг - на який отримано відповідні документи.

Відповідно до статті 1 Закону України від 01.07.2004р. № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність», транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Відповідно до договорів, укладених позивачем з перевізниками, зазначені транспортні-експедиційні компанії складають акти виконаних послуг та надають їх з рахунком-фактурою для оплати - на загальну суму наданих послуг, включаючи у тому числі вартість послуг компанії з доставки вантажів від відправника за кордоном України до митного кордону України та в межах митної території України до складу ПП «ТРІСА» в м.Запоріжжя.

Відповідно до статті 267 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92- IV (у редакції, чинній на час митного оформлення) до митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (чинного на час митного оформлення) визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або піддягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені в цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема, витрати на транспортування після ввезення.

На виконання зазначених вимог статей, для підтвердження фактичної складової витрат на транспортування до митного кордону України при здійсненні митного оформлення вантажів ПП «ТРІСА» отримує від транспортної компанії довідки про витрати доставки вантажів, до митного кордону України.

Як встановлено матеріалами справи (№808/3612/13-а), дані довідки, завірені транспортною компанією, згідно вимог Митного кодексу України та надані в митні органи для підтвердження витрат на транспортування і були додані ПП «ТРІСА» до всіх ВМД для формування митної вартості.

Зазначене відповідає пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006р. №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження» (чинної на час митного оформлення), який передбачає, що для підтвердження транспортних витрат, які відповідно до Митного кодексу України включаються до ціни товару, декларант зобов'язаний подати довідку підприємства-перевізника, що здійснило перевезення, яка містить реквізити товаротранспортного документа, відомості про маршрут перевезення, розмір плати за надання транспортно-експедиційних послуг та підписи керівника і головного бухгалтера такого підприємства.

В той же час, згідно вищенаведених норм чинного законодавства не вимагається підтвердження вартості транспортування товарів до митного кордону України у вигляді актів, рахунків та іншої первинної документації. Основною вимогою є надання відповідної довідки (що і було зроблено ПП «ТРІСА» у всіх вказаних в акті випадках) та можливість виділення витрат на транспортування по території України з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.

У разі сумнівів щодо достовірності цих даних Запорізька митниця мала можливість під час перевірки запросити інформацію в транспортних компаній стосовно підтвердження вартості послуг з транспортування товарів для ПП «ТРІСА» саме до митного кордону України, а не повну вартість послуг за відповідними договорами та актами.

Як встановлено, в ході перевірки ПП «ТРІСА» надавало додаткові розшифрування до актів виконаних робіт з транспортними компаніями з зазначенням вартості послуг з транспортування товарів до митного кордону України та окремо по території України, однак вони не були взяті до уваги перевіряючими.

З урахуванням вищенаведених обставин, які були встановлені судом під час розгляду даної справи №808/3612/13-а Запорізький окружний адміністративний суд дійшов висновку, про те, що висновки та факти встановлені актом перевірки №0016/13/112000006/ від 06.03.2013р. щодо неповного декларування сум вартості міжнародних транспортно-експедиційних (транспортних) послуг по доставці імпортованих товарів та щодо не включення транспортно-експедиційних витрат, пов'язаних із транспортуванням та експедируванням товарів є необґрунтованими, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2013р. у справі №808/3612/13-а, набрала законної сили 15.10.2014р. / а.с. 25-26,30-33 том 2/.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, під час прийняття податкових повідомлень-рішень форми «Р» №31 та №32 від 27.03.2013р., які оскаржуються позивачем у справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством України, і суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність визнання протиправними та скасування таких рішень суб'єкта владних повноважень та обґрунтовано задовольнив заявлені позивачем позовні вимоги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об'єктивно, повно та всебічно з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про обґрунтованість заявлених позивачем у справі позовних вимог та ухвалено законне рішення, яким заявлені позивачем у справі позовні вимоги задоволено у повному обсязі, і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування чи зміни оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 16.11.2016р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196,198,200,205,206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016р. у справі №808/3750/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено - 30.05.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко