Справа № 227/1091/17
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

01.06.2017 227/1091/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

при секретарі Овчинніковій Ю.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.05.2016 року просить:

- визнати дії Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області незаконними;

- скасувати рішення начальника Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.02.2017 року № 465 про відмову в призначенні пенсії;

- зобовязати Добропільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до його пільгового стажу роботи, за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди праці: на шахті ім. РКЧА ПО «Добропіллявугілля» з 28.01.1991 року по 19.03.1991 рік, в якості учня гірничомонтажника підземного з повним робочим днем під землею; на Малому шахто будівельному підприємстві «Титан» з 13.12.1996 року по 29.01.1998 року, в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею; на ліквідованому підприємстві ВАТ «Трест Добропіллявуглебуд» з 19.01.2000 року по 31.05.2000 року, в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею.

- зобовязати Добропільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити йому пенсію згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 06 лютого 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.02.2017 року звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії згідно ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на підтвердження наявного пільгового стажу надав трудову книжку. Рішенням від 16.02.2017 року № 465 відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що до пільгового стажу не включені певні періоди роботи. Вважає, що відмова у призначенні пенсії незаконна, необґрунтована та неправомірна, оскільки періоди роботи на підприємствах підтверджуються записами в трудовій книжці, просить скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії та призначити пенсію згідно норм чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та навела їх обґрунтування аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував повістю зазначивши, що при звернені до пенсійного органу позивачу не було зараховано до пільгового стажу період роботи на ліквідованому підприємстві мале шахто будівельне підприємство «Титан», на ліквідованому підприємстві ВАТ «Трест Добропіллявуглебуд», оскільки заявником не надані документи необхідні для розгляду комісією з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та не надані довідки уточнюючі пільговий характер роботи. З урахуванням вищевикладеного рішення від 16.02.2017 року № 465 є правомірним. А позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 06.02.2017 року звернувся до Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 465 про призначення пенсії за списком № 1, надавши документи згідно додатку зазначеному в заяві.

За результатами розгляду вказаної заяви, 16.02.2017 року начальником Добропільського обєднаного управління ПФУ Донецької області прийнято рішення № 465 про відмову в призначенні пенсії.

Згідно вказаного рішення зазначено наступне: «Відповідно до наданих документів страховий стаж гр. ОСОБА_3 складає 30 років 09 місяців 26 днів, у тому числі на підземних роботах ст..14-20 05 років 06 місяців 05 днів, ст. 14-25 17 років 11 місяців 03 дні. В загальний кількості підземний стаж роботи складає 23 роки 05 місяців 08 днів.

До пільгового стажу роботи згідно ст.. 14-25 не врахований період роботи на ліквідованому підприємстві мале шахто будівельне підприємство «Титан» з 13.12.1996 по 29.01.1998, в якості гірничого майстра підземного та період роботи на ліквідованому підприємстві ВАТ «Трест Добропіллявуглебуд» з 19.01.2000 по 31.05.2000, в якості гірничого майстра підземного, оскільки завником не надані документи, необхідні для розгляду Комісією з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За таких обставин відмовити гр. ОСОБА_3 в призначенні пенсії згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах 25 років».

Також надано розрахунок трудового стажу позивача з якого встановлено, що спірні періоди, а саме: з 28.01.1991 по 19.03.1991, з 13.12.1996 по 29.01.1998, з 19.01.2000 по 31.05.2000 не зараховані до пільгового стажу.

Стосовно не включення до пільгового стажу періоду роботи позивача на шахті ім. РКЧА ПО «Добропіллявугілля» з 28.01.1991 року по 19.03.1991 рік, в якості учня гірничомонтажника підземного з повним робочим днем під землею, та відсутності посилання про таке неврахування в рішенні від 16.02.2017 року № 465, представником відповідача зазначено, що вказаний період не зараховано до пільгового стажу та відсутність в рішенні виникла в наслідок технічної неточності.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон №1788-ХІІ ) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Частиною 1 статті 14 вказаного Закону № 1788-ХІІ визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічне положення закріплене в п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637.

Так з дослідженого в ході судового розгляду справи оригіналу трудової книжки серії БТ-ІІ № 3869173, заповненої на імя ОСОБА_3, дата заповнення 08.01.1988 року встановлено наступні записи:

-щодо роботи на Шахті ім. РКЧА ПО «Добропіллявугілля», запис № 7 дата 28.01.1991, мовою оригіналу: «Переведен учеником горномонтажника подземного 3 раз. с полным рабочим днем в шахте. Пр.23 от 280191г»; запис № 8 дата 20.03.1991, мовою оригіналу: «Переведен горно монтажником подз. 3 разряда с полным рабочим днем в шахте. Пр.325к от 210391г»;

-щодо роботи на малому шахто-будівельному підприємстві «Титан», запис № 12 дата 13.12.1996, мовою оригіналу: «Принят горным мастером подземным с полным рабочим днем в шахте. Пр№57 от 13.12.1996г»; запис № 13 дата 29.01.1998, мовою оригіналу: «Уволен по собственному желанию. Пр.№ 10 от 29.01.1998».

-щодо роботи на ВАТ «Трест Добропыллявуглебуд», запис № 18, дата 19.01.2000, мовою оригіналу: «Принят горным мастером горнопроходческого участка, подземно, с полным рабочим днем в шахте. Пр-з № 3к от 17.01.2000»; запис № 19, дата 31.05.2000, мовою оригіналу: «Уволен по переводу на ш. Новодонецкая, п. 5 ст 36 КЗоТ Украины. По соглосованию руководства. Пр-з № 38к от 31.05.2000г.»

Таким чином, наявність в трудовій книжці позивача записів про його роботу під землею, з повним робочим днем в шахті дає можливість підтвердження його пільгового стажу тільки даними трудової книжки.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 серпня 1993 року N 637 (в редакції від 26.06.2007 року) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Посилання відповідача на необхідність надання уточнюючих довідок для підтвердження пільгового стажу/розгляду питання про підтвердження пільгового стажу Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є хибним, оскільки вказані заходи проводяться у випадку відсутності трудової книжки, або у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

В даному випадку в трудовій книжці позивача містяться всі записи, що стосуються спірних періодів, доказів того, що вказані записи є неправильними чи не точними відповідачем не наведено та не виявлено судом.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно не включено до пільгового стажу період роботи на шахті ім. РКЧА ПО «Добропіллявугілля» з 28.01.1991 року по 19.03.1991 рік, в якості учня гірничомонтажника підземного з повним робочим днем під землею; на Малому шахто будівельному підприємстві «Титан» з 13.12.1996 року по 29.01.1998 року, в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею; на ліквідованому підприємстві ВАТ «Трест Добропіллявуглебуд» з 19.01.2000 року по 31.05.2000 року, в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд, враховуючи критерії правомірності, які пред'являються до рішень суб'єкта владних повноважень та які визначені ч. 3ст. 2 КАС України, вважає, що відмовляючи позивачу у зарахуванні періоду трудового стажу відповідач не врахував усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому рішення від 16.02.2017 року № 465 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконними дії відповідача, суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки визнання оспорюванного рішення протиправним не потребує додаткового визнання протиправними дій щодо прийняття цього рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Що стосується вимог позивача в частині зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію згідно ст.. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 06.02.2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до ст.58 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, суд приходить до переконання, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно визначати чи достатньо наявного у позивача пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Враховуючи наведене, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Водночас, згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії № 465 від 06.02.2017 року відповідно до законодавства.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 94, КАС України суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11,71,94,105,159,160,163,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Добропільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського Обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.02.2017 року № 465 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3

Зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу періоди його роботи: з 28.01.1991 року по 19.03.1991 року, в якості учня гірничомонтажника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті Ім. РКЧА ПО «Добропіллявугілля»; з 13.12.1996 року по 29.01.1998 року, в якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті на Малому шахтобудівельному підприємстві «Титан»; з 19.01.2000 року по 31.05.2000 року, в якості гірничого майстра гірничопрохідної дільниці, підземного, з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВАТ «Трест Добропіллявуглебуд», відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії № 465 від 06.02.2017 року, з урахуванням зарахованого пільгового стажу: з 28.01.1991 року по 19.03.1991 року, в якості учня гірничомонтажника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті Ім. РКЧА ПО «Добропіллявугілля»; з 13.12.1996 року по 29.01.1998 року, в якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті на Малому шахтобудівельному підприємстві «Титан»; з 19.01.2000 року по 31.05.2000 року, в якості гірничого майстра гірничопрохідної дільниці, підземного, з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВАТ «Трест Добропіллявуглебуд»,

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області у порядку та строки визначені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 01.06.2017 року

Суддя А.О. Кошля

30.05.2017