Справа № 808/250/16
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

24 квітня 2017 року (14 год. 00 хв.) Справа № 808/250/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжоілгруп»

до: Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

15.01.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжоілгруп» (далі позивач) до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 9 503,75 грн., у тому числі за основним платежем 7 603,00 грн. та за штрафними санкціями 1 900,75 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 27 795,00 грн., у тому числі за основним платежем 22 236,00 грн. та за штрафними санкціями 5 559,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_3 про збільшення суми грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 128,00 грн., у тому числі за основним платежем 102,00 грн. та за штрафними санкціями 26,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_4 про збільшення суми грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 38 239,00 грн., у тому числі за основним платежем 30 591,00 грн. та за штрафними санкціями 7 648,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги таким.

За результатами проведеної Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань правомірності визначення обєкта оподаткування та декларування в звітності акцизного податку за період з 01.01.2015 по 01.10.2015 відносно позивача було складено Акт від 10.12.2015 № 646/08-31-22/38839332 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжоілгруп» () з питань правомірності визначення обєкта оподаткування та декларування в звітності акцизного податку за період з 01.01.2015 по 01.10.2015» (далі Акт перевірки від 10.12.2015 № 646/08-31-22/38839332).

На підставі складеного фахівцями Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області Акта перевірки відповідачем було прийнято чотири податкових повідомлення-рішення, а саме: 1) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 9 503,75 грн., у тому числі за основним платежем 7 603,00 грн. та за штрафними санкціями 1 900,75 грн.; 2) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 27 795,00 грн., у тому числі за основним платежем 22 236,00 грн. та за штрафними санкціями 5 559,00 грн.; 3) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_3, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 128,00 грн., у тому числі за основним платежем 102,00 грн. та за штрафними санкціями 26,00 грн.; 4) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_4, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 38 239,00 грн., у тому числі за основним платежем 30 591,00 грн. та за штрафними санкціями 7 648,00 грн. Підставою винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало заниження позивачем, на думку відповідача, суми акцизного податку (визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету) за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 248 732,00 грн.

Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, оскільки під комерційним використанням підакцизних товарів слід розуміти не тільки придбання певною особою підакцизних товарів з метою подальшої реалізації, але й придбання для використання у власній господарській діяльності субєкта господарювання з метою отримання прибутку. Оскільки за своєю організаційно-правовою формою контрагенти позивача є господарськими товариствами, позивач, на його думку, не був позбавлений права здійснювати оптову реалізацію нафтопродуктів за відомостями через мережу АЗС для подальшого їх продажу кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання. Отже, у періоді, що перевірявся відповідачем, мала місце оптова торгівля нафтопродуктами, а, не як стверджує відповідач, роздрібна торгівля підакцизними товарами, обєкт якої оподатковується акцизним податком у розмірі 5%. Крім того, позивач зауважив, що чинним законодавством не встановлено обовязку відображати акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів у касових чеках.

Із урахуванням викладених обставин у їх сукупності, позивач вважає, що заниження суми акцизного податку за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 248 732,00 грн. не відбулось, а тому прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2016 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У попередньому судовому засіданні представником відповідача подані заперечення на адміністративний позов, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки обовязковою умовою реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є передача цих товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків. Виходячи із цього, податкові зобовязання зі сплати пятивідсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу АЗС кінцевим споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків, під час здійснення розрахункових операцій. Так, представник відповідача зауважив, що згідно з поданими позивачем деклараціями з акцизного податку база оподаткування акцизним податком (а саме, вартість підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі) складає 101 988 072,00 грн., сума акцизного податку складає 5 099 403,00 грн. Отже, розбіжність між даними перевірки та даними позивача складає 248 732,00 грн. (5 348 135,00 грн. 5 099 403,00 грн. = 248 732,00 грн.).

Крім того, листом від 26.11.2015 № 26/11/15-01 позивач надав відповідачу пояснення щодо даних товару, його ціни та суми, які відображаються у фіскальних чеках підприємства. Так, окремим рядком у чеках виділено суму ПДВ у розмірі 20%, при цьому сума акцизного податку у розмірі 5% не була виділена позивачем. Із урахуванням викладених обставин у їх сукупності, відповідач вважає, що позивач протиправно занизив суму акцизного податку за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 248 732,00 грн., а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази, а також додаткові пояснення та заперечення на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2017 закінчено підготовче провадження і за письмовою згодою представників позивача та відповідача справу призначено до судового розгляду у той же день, а саме на 24.04.2017.

24.04.2017 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу 06.08.2013 (т. 1, а.с. 13). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 13.11.2014 (т. 3, а.с. 20).

Основним видом діяльності позивача за КВЕД-2010 є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71) (т. 1, а.с. 13).

З 20.11.2015 по 03.12.2015 Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правомірності визначення обєкта оподаткування та декларування в звітності акцизного податку за період з 01.01.2015 по 01.10.2015 (далі Перевірка). За результатами перевірки уповноваженими особами Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області було складено Акт перевірки від 10.12.2015 № 646/08-31-22/38839332 (т. 1, а.с. 62-102).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п. 216.9 ст. 216 ПК України, в результаті чого занижено суму акцизного податку за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 у розмірі 248 732,00 грн.

Оскільки позивач не погодився із даними висновками відповідача, ним були направлені заперечення від 15.12.2015 № 15/12/15 на Акт перевірки (далі заперечення на Акт перевірки, т. 1, а.с. 104-109), обґрунтування яких є тотожними аргументам, що наведені у позовній заяві.

Відповідачем заперечення позивача на Акт перевірки не були взяті до уваги, оскільки, на його переконання, підстав для перегляду результатів Акту перевірки немає, про що позивачу направлено листа від 17.12.2015 № 8485/10/08-31-22 «Про результати розгляду заперечень» (т. 1, а.с. 59-62).

На підставі Акта перевірки, виходячи із кількості АЗС, відповідачем було прийнято чотири податкових повідомлення-рішення, а саме: 1) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_1 (далі перше податкове повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 110), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 9 503,75 грн., у тому числі за основним платежем 7 603,00 грн. та за штрафними санкціями 1 900,75 грн.; 2) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_2 (далі друге податкове повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 111), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 27 795,00 грн., у тому числі за основним платежем 22 236,00 грн. та за штрафними санкціями 5 559,00 грн.; 3) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_3 (далі третє податкове повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 112), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 128,00 грн., у тому числі за основним платежем 102,00 грн. та за штрафними санкціями 26,00 грн.; 4) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.12.2015 № НОМЕР_4 (далі четверте податкове повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 113), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 38 239,00 грн., у тому числі за основним платежем 30 591,00 грн. та за штрафними санкціями 7 648,00 грн.

Листом від 25.12.2015 № 5862/08/-33-22-013 «Про направлення податкових повідомлень-рішень» відповідач направив позивачу прийняті відносно нього податкові повідомлення-рішення, а також розрахунки штрафних санкцій до них (т. 1, а.с. 114).

Оцінюючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить із такого.

Через мережу власних автозаправних станцій №№ 1, 2, 4, 5, 9, 10-13, 15, 19-24, 26-29 та магазинів, розташованих сумісно з АЗС, позивач у період з січня по вересень 2015 року здійснював реалізацію нафтопродуктів (бензину марки № 92, № 95, дизельного пального, скрапленого газу) та супутніх товарів (пива, тютюнових виробів, продуктів харчування, безалкогольних напоїв) на підставі наявних ліцензій (т. 1, а.с. 69).

Так, у перевіряємий відповідачем період позивач мав фінансово-господарські відносини з ТОВ «Гора-Україна», ПП «Токмак-Центр», ПП «Агрофірма «Стимул», КП «Дніпрорудненські теплові мережі».

25.12.2013 між позивачем та ТОВ «Гора-Україна» було укладено договір № ГУТДЗОГ-251213 (далі Договір від 25.12.2013 № ГУТДЗОГ-251213, т. 2, а.с. 74-76), за умовами якого позивач зобовязується передати нафтопродукти, а саме бензин та дизельне пальне, що є наявні та доступні на АЗС (далі товар) у власність ТОВ «Гора-Україна», а ТОВ «Гора-Україна» зобовязується прийняти та оплатити товар в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору від 25.12.2013 № ГУТДЗОГ-251213 передача товару здійснюється позивачем на умовах Інкотермс 2010 шляхом самовивезення з АЗС, які розташовані за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м. Молочанськ, вул. Шевченка, буд. 133-а; Запорізька область, Токмацький район, с/рада Остриківська. Згідно з п. 3.2 Договору від 25.12.2013 № ГУТДЗОГ-251213 асортимент, кількість та ціна товару зазначається позивачем у рахунку-фактурі. Пунктами 9.1, 9.2 Договору від 25.12.2013 № ГУТДЗОГ-251213 визначено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. Цей договір може бути пролонгований на кожний послідуючий рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не буде письмового повідомлення однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду (т. 2, а.с. 74-76).

У період з січня по вересень 2015 року позивач на виконання умов Договору від 25.12.2013 № ГУТДЗОГ-251213 передав за відомостями у власність ТОВ «Гора-Україна» товар в асортименті, кількості та за ціною, що була зазначена у рахунках-фактурах. Факт реалізації ТОВ «Гора-Україна» товару підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями рахунків, видаткових накладних, довіреностей, накопичувальних відомостей паливно-мастильних матеріалів (т. 1, а.с. 186-220; т. 2, а.с. 77-141).

Також, 03.01.2014 між позивачем та ПП «Токмак-Центр» було укладено договір № ГУТДЗОГ-030114 (далі Договір від 03.01.2014 № ГУТДЗОГ-030114, т. 2, а.с. 142-143), за умовами якого позивач зобовязується передати нафтопродукти, а саме бензин та дизельне пальне, що є наявні та доступні на АЗС (далі товар) у власність ПП «Токмак-Центр», а ПП «Токмак-Центр» зобовязується прийняти та оплатити товар в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору від 03.01.2014 № ГУТДЗОГ-030114 передача товару здійснюється позивачем на умовах Інкотермс 2010 шляхом самовивезення з АЗС, які розташовані за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м. Молочанськ, вул. Шевченка, буд. 133-а; Запорізька область, Токмацький район, с/рада Остриківська. Згідно з п. 3.2 Договору від 03.01.2014 № ГУТДЗОГ-030114 асортимент, кількість та ціна товару зазначається позивачем у рахунку-фактурі. Пунктами 9.1, 9.2 Договору від 03.01.2014 № ГУТДЗОГ-030114 визначено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. Цей договір може бути пролонгований на кожний послідуючий рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не буде письмового повідомлення однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду (т. 2, а.с. 142-143).

У період з січня по вересень 2015 року позивач на виконання умов Договору від 03.01.2014 № ГУТДЗОГ-030114 передав за відомостями у власність ПП «Токмак-Центр» товар в асортименті, кількості та за ціною, що була зазначена у рахунках-фактурах. Факт реалізації товару ПП «Токмак-Центр» підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями рахунків, видаткових накладних, накопичувальних відомостей паливно-мастильних матеріалів (т. 1, а.с. 206-226; т. 2, а.с. 144-196).

Крім того, 24.06.2015 між позивачем та ПП «Агрофірма «Стимул» було укладено договір № АФСТДЗОГ-240615 (далі Договір від 24.06.2015 № АФСТДЗОГ-240615, т. 2, а.с. 197-199), за умовами якого позивач приймає на себе зобовязання передати ПП «Агрофірма «Стимул» у власність нафтопродукти, що наявні та доступні на АЗС (далі товар) оптовими (дрібнооптовими) партіями для подальшого їх перепродажу або для використання в комерційній (підприємницькій) діяльності ПП «Агрофірма «Стимул», а ПП «Агрофірма «Стимул» зобовязується прийняти та оплатити товар в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору від 24.06.2015 № АФСТДЗОГ-240615 передача товару здійснюється позивачем на умовах Інкотермс 2010 шляхом самовивезення з АЗС, які знаходяться за адресою: 1) АЗС 19 Запорізька область, Токмацький район, м. Молочанськ, вул. Шевченка, буд. 133-а; 2) АЗС 20 Запорізька область, Токмацький район, сільська рада Остриківська. Згідно з п. 2.4 Договору від 24.06.2015 № АФСТДЗОГ-240615 асортимент кількість та ціна товару зазначається позивачем у рахунку-фактурі. Пунктами 6.1, 6.2 Договору від 24.06.2015 № АФСТДЗОГ-240615 визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін та діє до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. Цей договір може бути пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не буде письмового повідомлення однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду (т. 2, а.с. 197-199).

У період з січня по вересень 2015 року позивач на виконання умов Договору від 24.06.2015 № АФСТДЗОГ-240615 передав за відомостями у власність ПП «Агрофірма «Стимул» товар в асортименті, кількості та за ціною, що була зазначена у рахунках-фактурах. Факт реалізації товару ПП «Агрофірма «Стимул» підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, накопичувальних відомостей паливно-мастильних матеріалів та не ставиться відповідачем під сумнів (т. 1, а.с. 227-234; т. 2, а.с. 200-206).

Також, 03.03.2015 між позивачем та КП «Дніпрорудненські теплові мережі» було укладено договір № ДТМТДЗОГ-030315 (далі Договір від 03.03.2015 № ДТМТДЗОГ-030315, т. 2, а.с. 207-208), за умовами якого позивач приймає на себе зобовязання передати КП «Дніпрорудненські теплові мережі» у власність нафтопродукти, що наявні та доступні на АЗС (далі товар) оптовими (дрібнооптовими) партіями для подальшого їх перепродажу або для використання в комерційній (підприємницькій) діяльності КП «Дніпрорудненські теплові мережі», а КП «Дніпрорудненські теплові мережі» зобовязується сплатити і прийняти вказаний товар в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору від 03.03.2015 № ДТМТДЗОГ-030315 передача товару здійснюється позивачем на умовах Інкотермс 2010 шляхом самовивезення з АЗС, що знаходиться за адресою: АЗС 26 Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Ентузіастів, буд. 38. Згідно з п. 3.2 Договору від 03.03.2015 № ДТМТДЗОГ-030315 асортимент кількість та ціна товару зазначається позивачем у рахунку-фактурі. Пунктами 9.1, 9.2 Договору від 03.03.2015 № ДТМТДЗОГ-030315 визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін та діє до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. Цей договір може бути пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не буде письмового повідомлення однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду (т. 2, а.с. 207-208).

У період з січня по вересень 2015 року позивач на виконання умов Договору від 03.03.2015 № ДТМТДЗОГ-030315 передав за відомостями у власність КП «Дніпрорудненські теплові мережі» товар в асортименті, кількості та за ціною, що була зазначена у рахунках-фактурах. Факт реалізації товару КП «Дніпрорудненські теплові мережі» підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, накопичувальних відомостей паливно-мастильних матеріалів, довіреностей (т. 1, а.с. 235-256; т. 2, а.с. 209-223).

Загальна сума реалізованих позивачем контрагентам ТОВ «Гора-Україна», ПП «Токмак-Центр», ПП «Агрофірма «Стимул», КП «Дніпрорудненські теплові мережі» через мережу АЗС за відомостями нафтопродуктів та супутніх товарів за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 склала 128 212 982,22 грн., що підтверджується наданими позивачем до перевірки місячними Z-звітами фіскальної памяті реєстраторів розрахункових операцій (т. 1, а.с. 71).

За результатами здійснення фінансово-господарської діяльності позивач у встановленому законом порядку протягом січня-вересня 2015 року здійснював декларування акцизного податку шляхом подання відповідачу звітних податкових декларацій (т. 2, а.с. 1-73).

Так, сума самостійно задекларованого та сплаченого позивачем у перевіряємому періоді акцизного податку склала 5 099 403,00 грн. (443 478,00 грн. (сума акцизного податку за січень 2015 року) + 635 983,00 грн. (сума акцизного податку за лютий 2015 року) + 493 910,00 грн. (сума акцизного податку за березень 2015 року) + 377 035,00 грн. (сума акцизного податку за квітень 2015 року) + 439 707,00 грн. (сума акцизного податку за травень 2015 року) + 505 504,00 грн. (сума акцизного податку за червень 2015 року) + 737 694,00 грн. (сума акцизного податку за липень 2015 року) + 810 789,00 грн. (сума акцизного податку за серпень 2015 року) + 655 303,00 грн. (сума акцизного податку за вересень 2015 року) = 5 099 403,00 грн.) (т. 1, а.с. 66-69).

Разом з тим, перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях акцизного податку за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 було встановлено, що позивач мав сплатити суму акцизного податку у розмірі 5 348 135,00 грн. (433 176,00 грн. (сума акцизного податку за січень 2015 року) + 657 734,00 грн. (сума акцизного податку за лютий 2015 року) + 518 669,00 грн. (сума акцизного податку за березень 2015 року) + 412 039,00 грн. (сума акцизного податку за квітень 2015 року) + 467 046,00 грн. (сума акцизного податку за травень 2015 року) + 530 827,00 грн. (сума акцизного податку за червень 2015 року) + 784 978,00 грн. (сума акцизного податку за липень 2015 року) + 849 018,00 грн. (сума акцизного податку за серпень 2015 року) + 694 648,00 грн. (сума акцизного податку за вересень 2015 року) = 5 348 135,00 грн.) (т. 1, а.с. 66-69).

Таким чином, сума відхилення у перевіряємому періоді склала 248 732,00 грн. (5 348 135,00 грн. (дані, відображені позивачем у деклараціях з акцизного податку за січень-вересень 2015 року) 5 099 403,00 грн. (дані перевірки) = 248 732,00 грн.) (т. 1, а.с. 69).

У листі від 26.11.2015 № 26/11/15-01, направленому відповідачу, позивач зазначив причини такого відхилення. Так, базою оподаткування є вартість підакцизних товарів, що реалізовані безпосередньо кінцевим споживачам. Натомість, реалізація підакцизних товарів за відомостями та талонами відноситься до реалізації товарів для комерційного використання і, на переконання позивача, не є та не може бути обєктом оподаткування акцизним податком (т. 1, а.с. 73).

Оцінюючи правильність визначення позивачем обєкта оподаткування та декларування в звітності акцизного податку за період з 01.01.2015 по 01.10.2015, суд виходить із такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України (нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування (абз. 1 та 2 пп.14.1.212 п. 14.1 ст.14 ПК України).

Згідно з ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять» роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб'єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Відповідно до пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПК України базою оподаткування акцизним податком є вартість (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 ПК України.

Отже, об'єктом оподаткування акцизним податком є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам, при цьому, в незалежності від форми розрахунків.

Згідно з пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів оподатковуються акцизним податком у розмірі 5 % від вартості підакцизних товарів.

Датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР), а у разі реалізації товарів фізичними особами-підприємцями, які сплачують єдиний податок, є дата надходження оплати за проданий товар, що передбачено п. 216.9 ст. 216 ПК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» (далі Постанова КМУ від 20.12.1997 № 1442) затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами (далі Правила), які визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоровя споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Згідно з п. 10 Правил розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Пунктом 2 Правил № 1442 встановлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

За приписами п.п. 34 та 35 Правил заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки.

Із вищезазначених положень законодавства вбачається, що податкові зобов'язання зі сплати 5 % акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у субєкта господарювання, який здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова) під час здійснення розрахункових операцій.

Судом встановлено, що у період з 01.01.2015 по 30.09.2015 позивач мав фінансово-господарські відносини з ТОВ «Гора-Україна», ПП «Токмак-Центр», ПП «Агрофірма «Стимул», КП «Дніпрорудненські теплові мережі», яким реалізовував нафтопродукти, а саме бензин та дизельне пальне (т. 2, а.с. 74-223). Загальна сума реалізованого позивачем товару у перевіряємий період склала 128 212 982,22 грн., що підтверджується наданими позивачем до перевірки місячними Z-звітами фіскальної памяті реєстраторів розрахункових операцій (т. 1, а.с. 71). Реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Гора-Україна», ПП «Токмак-Центр», ПП «Агрофірма «Стимул», КП «Дніпрорудненські теплові мережі» не ставиться відповідачем під сумнів.

Позивач у встановленому законом порядку протягом перевіряємого періоду подавав відповідачу звітні податкові декларації, згідно з якими загальна сума акцизного податку становила 5 099 403,00 грн. (т. 1, а.с. 66-69; т. 2, а.с. 1-73). При цьому, позивачем не було віднесено до загальної бази оподаткування підакцизні товари, реалізовані контрагентам за відомостями, на суму 248 732,00 грн.

Суд виходить із того, що оскільки позивач протягом січня-вересня 2015 року здійснював відпуск нафтопродуктів за відомотями через мережу автозаправних станцій чотирьом котрагентам, а саме ТОВ «Гора-Україна», ПП «Токмак-Центр», ПП «Агрофірма «Стимул», КП «Дніпрорудненські теплові мережі» як кінцевим споживачам, він мав декларувати та, відповідно сплачувати у перевіряємий період 5% акцизний податок, однак безпідставно не зробив цього. Таким чином, суд вважає обґрунтованим висновок відповідача щодо порушення позивачем пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п. 216.9 ст. 216 ПК України, що призвело до заниження суми акцизного податку за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 у розмірі 248 732,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надані позивачем докази, на переконання суду, не спростовують доводи відповідача щодо протиправного заниження позивачем суми акцизного податку за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 248 732,00 грн. При цьому, суд вважає, що надані відповідачем докази у їх сукупності підтверджують факт заниження суми акцизного податку за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 248 732,00 грн., а, отже, відповідач довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, а відтак адміністративний позов є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжоілгруп» до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус