Справа № 826/4634/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 травня 2017 року м. Київ К/800/13090/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Атестаційної комісії №3 Головного управління національної поліції у м. Києві, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону (далі по тексту - Апеляційна атестаційна комісія), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії відносно ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати рішення Апеляційної атестаційної комісії відносно ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати наказ №219 о/с Головного управління звільнені Національної поліції у місті Києві про звільнення ОСОБА_1 від 11 березня 2016 року; поновити в посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_1 з спеціальним званням "капітана поліції"; стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу; зобов'язати Головне управління Національної поліції у місті Києві внести відповідні відомості в трудову книжку ОСОБА_1

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 11 липня 2016 року замінено первинного відповідача Атестаційну комісію Головного управління Національної поліції у місті Києві на належного відповідача - Атестаційну комісію №3 Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - Атестаційна комісія).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, позов ОСОБА_1 було задоволено частково: визнано протиправним і скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції у місті Києві, оформлене протоколом від 04 січня 2016 року, в частині невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та необхідності звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 11 березня 2016 року №219 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції; поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві; стягнуто з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що під час встановлення обставин прийняття позивача на службу до поліції суд не вірно трактував положення п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень та ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки вказаною статтею передбачено атестування поліцейських, тобто яке може проводитися після прийняття особи на службу в поліцію.

Відповідач зазначає в касаційній скарзі, що відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" рішення про проведення атестування поліцейських приймає керівник поліції.

Скаржник вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають обставинам справи та судами були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а такі рішення підлягають скасуванню.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до атестаційного листа, за висновком прямого керівника від 22 грудня 2015 року ОСОБА_1 відповідає займаній посаді; водночас, згідно з висновком Атестаційної комісії від 04 січня 2016 року позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

На підставі атестаційного листа та висновку Атестаційної комісії від 04 січня 2016 року наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 11 березня 2016 року №219 о/с "Щодо особового складу" капітана поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах (управління карного розшуку) кримінальної поліції, з 15 березня 2016 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби в Національній поліції України регулюються нормами Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію».

Інститут атестування поліцейських передбачено Законом України «Про Національну поліцію» відповідно до частини 1 статті 57 якого, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширенню не підлягає, а тому аналіз положень наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції) слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою.

Суд першої інстанції зазначив, що норми Закону України "Про Національну поліцію", у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації. Отже, посилання в наказі Головного управління Національної поліції у місті Києві від 07 листопада 2015 року №18 о/с "Щодо особового складу" на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків.

Суд першої інстанції, з доводами якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що рішення (висновок) Атестаційної комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом від 04 січня 2016 року, прийняте без врахування його професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки ОСОБА_1, не підтверджується належними доказами, а тому є протиправним.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій з наданням їм належної правової оцінки.

Викладені доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що ними допущені порушення норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Атестаційної комісії №3 Головного управління національної поліції у м. Києві, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України