Справа № 161/967/15-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Київ К/800/36046/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2015р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача зарахувати періоди її роботи з 05.04.1986р. по 23.08.1989р., з 14.02.1990р. по 31.03.1993р., з 03.01.1995р. по 21.08.2001р. до загального страхового стажу, а також призначити і виплатити їй пенсію відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з дня досягнення 55 років, тобто з 23.11.2013р.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2015р. (з врахуванням ухвали від 27.04.2015р. про виправлення описки), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015р., позов задоволено частково: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області в частині невключення і незарахування періодів роботи позивача неправомірними; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області зарахувати періоди роботи з 05.04.1986р. по 23.08.1989р., з 14.02.1990р. по 31.03.1993р., з 03.01.1995р. по 21.08.2001р. до загального страхового стажу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_4 відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з досягненням 55-річного віку, починаючи з 09.07.2014р.; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права й неповне з'ясування обставин справи, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області з заявою від 09.07.2014р. про призначення їй дострокової пенсії за віком відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з досягненням 55-річного віку.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області відмовило позивачу в призначенні такої пенсії (про що останню повідомлено листом №432/К-01 від 17.10.2014р.) з посиланням на відсутність у неї необхідного страхового стажу (наявний стаж тривалістю 21 рік 09 місяців 09 днів) в зв'язку з неврахуванням до останнього періодів її роботи з 05.04.1986р. по 23.08.1989р., з 14.02.1990р. по 31.03.1993р., 03.01.1995р. по 21.08.2001р., оскільки записи в її трудовій книжці за вказані періоди не містять всіх необхідних, як вважає Управління, реквізитів (перейменування, печаток тощо).

За змістом п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до 01.01.2015р. право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1 - 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктом 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846, передбачено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

При цьому, ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" органам Пенсійного фонду надано право та можливість вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Розглядаючи справу, суди прийшли до висновку про підтвердження позивачем поданими нею до органу Пенсійного фонду України документами стажу її роботи у спірні періоди з 05.04.1986р. по 23.08.1989р., з 14.02.1990р. по 31.03.1993р., 03.01.1995р. по 21.08.2001р.

Разом з тим, відповідач, відмовляючи у призначенні їй пенсії за віком з підстав непідтвердження наявності у неї достатнього стажу роботи, будь-яких додаткових документів від позивача не вимагав й жодних дій по їх самостійному отриманню не вчинив.

Водночас, як правильно зазначив апеляційний суд, наголошуючи на неправильності внесення та неповноті записів трудової книжки позивача щодо спірних періодів її роботи, відповідач, однак, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не надав жодних доказів в підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірних періодів її роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2015р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.