Справа № 821/737/17
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/737/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Зюзь" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 2007 року приватного підприємства "Зюзь" було зареєстроване в Новокаховській ОДПІ, як платник фіксованого сільськогосподарського податку до 31 грудня 2014 року.

З 01 січня 2015 року приватне підприємство "ЗЮЗЬ" у відповідності до підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України перейшло на спрощену систему оподаткування та зареєстроване в Новокаховській ОДПІ, як платник єдиного податку четвертої групи у відповідності до ст. 299 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України. Статус платника єдиного податку четвертої групи ПП "ЗЮЗЬ" мало протягом 2016 року, про що свідчать підтвердження спеціального податкового режиму платника єдиного податку четвертої групи Новокаховською ОДПІ, оформлене відповідними довідками від 05.03.2015 року та від 12.03.2016 року.

20 лютого 2017 року ПП "ЗЮЗЬ" було подано податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2017 рік з відомостями про наявність земельних ділянок, а також 17 лютого 2017 року на електрону адресу Новокаховської ОДПІ направлено розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2016 рік, в тому числі, довідку органу місцевого самоврядування про наявність у ПП "ЗЮЗЬ" в користуванні земельних ділянок з визначенням їх загальної площі.

Листом заступника начальника Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_1 від 29 березня 2017 року за вих. № 1180/10/21-22-12-03-12 повідомлено, що ПП "ЗЮЗЬ" відмовлено в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік з підстав наявності у платника податку податкового боргу по сумах ПДВ станом на 01.01.2017 року в розмірі 4584,48 грн., який згідно пункту 209.13. статті 209 ПКУ (в редакції до 31.12.2016р.) знаходиться в розпорядженні ПП "ЗЮЗЬ" та виник в результаті недоплати ПДВ в строки розрахунків до бюджету.

Не погоджуючись з висновками відповідача щодо не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи ПП "ЗЮЗЬ" неодноразово на адресу відповідача направляло заяви з вимогами щодо надання на адресу платника податку інформації з реєстру платників єдиного податку четвертої групи (витягу) та рішення про анулювання реєстрації статусу платника єдиного податку четвертої групи.

В результаті розгляду заяв позивача, відповідач листами-відповідями від 19.04.2017 року за вих. № 1402/10/21-22-12-03-12 "Щодо розгляду листа" та від 24.04.2017 року за вих. № 1577/10/21-22-12-03-12 "Щодо надання витягу з реєстру" відмовив у задоволенні вимог платника податків, не надавши ні рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а ні витяг з відповідного реєстру, мотивувавши свою відмову в наданні вищезазначених документів, як відсутність підстави у ПП "ЗЮЗЬ" на отримання запитуваної інформації, з причини не підтвердження контролюючим органом статусу платника єдиного податку четвертої групи відносно ПП "ЗЮЗЬ". Одночасно в своїх відповідях відповідач посилається як на причину не підтвердження спеціального статусу ПП "ЗЮЗЬ" існування узгодженого податкового зобовязання (податкового боргу) з ПДВ за кодом 14010160.

Позивач, не погоджуючись з висновками відповідача, звернувся до суду та просить:

- визнати неправомірною відмову Головного управління державної фіскальної служби України у Херсонській області у підтвердженні приватному підприємству "ЗЮЗЬ" () статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік;

- зобов'язати Головне управління державної фіскальної служби України у Херсонській області підтвердити приватному підприємству "ЗЮЗЬ" () статус платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік та внести до Єдиного реєстру платників єдиного податку відомості щодо приватного підприємства "ЗЮЗЬ" як платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік, про що надати відповідний витяг з Єдиного реєстру платників єдиного податку;

- стягнути з Головного управління державної фіскальної служби України у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства "ЗЮЗЬ" () сплачений судовий збір шляхом безспірного списання.

Сторони просили розглядати справу у порядку письмового провадження.

Відповідач по суті позову заперечував, посилаючись на не обґрунтованість позовних вимог, оскільки станом на 01.01.2017 року згідно інтегрованих карток платника у позивачу обліковувався податкових борг по сумах податку на додану вартість в розмірі 4584,48 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

Приватне підприємство "ЗЮЗЬ" зареєстровано як юридична особа 19.12.2005 за № 0000719 Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області № 1184/10/21-02-15-01 від 24.02.2014 року приватне підприємство "ЗЮЗЬ" станом на 01 січня 2014 року зареєстровано як платник фіксованого сільськогосподарського податку.

Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 05.03.2015 року приватне підприємство "ЗЮЗЬ" зареєстровано як платник єдиного податку четвертої групи на 2015 рік.

Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № 1047/10/21-02-15-04 від 12.03.2016 року приватне підприємство "ЗЮЗЬ" зареєстровано як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

20 лютого 2017 року ПП "ЗЮЗЬ" подало до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2017 рік з відомостями про наявність земельних ділянок.

17 лютого 2017 року на електрону адресу Новокаховської ОДПІ направлено розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2016 рік, в тому числі, довідку органу місцевого самоврядування про наявність у ПП "ЗЮЗЬ" в користуванні земельних ділянок з визначенням їх загальної площі.

Листом заступника начальника Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_1 від 29 березня 2017 року за вих. № 1180/10/21-22-12-03-12 позивача було повідомлено, що згідно з підпунктом 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (далі - ПКУ) не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи субєкти господарювання, які станом на 1 січня базового (звітного) року мають податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Станом на 01.01.2017р. згідно даних інтегрованих карток платника, які ведуться Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області по підприємству ПП "Зюзь" ( код 33879192) обліковується податковий борг по сумах ПДВ, які залишаються у розпорядженні с/г підприємства згідно ст.209 ПКУ, (код платежу 14010160) в розмірі 4584,48 грн., ПП "Зюзь" не може бути підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, встановлено, що сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Згідно з пунктами 299.1, 299.2 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Згідно з пунктом 299.13 статті 299 Податкового кодексу України, з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності; дату виключення з реєстру платників єдиного податку.

Так, з 01 січня поточного року платники фіксованого сільськогосподарського податку автоматично стають платниками єдиного податку четвертої групи. Їх реєстрація у якості платників єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру платників єдиного податку. Крім того, контролюючий орган додатково розміщує дані про таких платників на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті, а також на підставі наявної інформації надає підтвердження статусу платника єдиного податку.

Таким чином, суд вважає, що позивач з 01 січня 2017 року автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи, тому контролюючий орган був зобов'язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж, однак цього не зробив, посилаючись на наявність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість станом на 01 січня 2017 року і підпункт 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України, не може бути платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У разі ж наявності в контролюючого органу підстав вважати, що позивач не може бути платником єдиного податку, він, згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, може прийняти рішення про анулювання реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, що відповідачем зроблено не було.

Суд звертає увагу, що наявність боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих, хто вперше набуває цей статус.

Отже, оскільки, позивач у даному випадку з 01 січня 2017 року автоматично став платником єдиного податку четвертої групи, тому норми підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 щодо відмови у такій реєстрації за наявності податкового боргу до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Для тих суб'єктів господарювання, які вже були платниками єдиного податку, відповідно до вимог п.8 ст. 298.2.3 Податкового кодексу України, податковий борг може бути підставою для втрати цього статусу лише у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Дана правова позиція висловлена в ухвалі від 22.11.2016 р. Донецького апеляційного адміністративного суду по справі №805/839/16-а.

Також, суд звертає увагу на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.03.2017 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 805/839/16-а за касаційною скаргою Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та зазначено, що касаційна скарга не викликає необхідності перевірки матеріалів справи з урахуванням повноти встановлення судами фактичних обставин.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача підтвердити відповідний статус платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік. Задоволення судом вимог про зобов'язання Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції ГУДФС у Херсонській області внести до єдиного державного реєстру платників єдиного податку відомості щодо позивача, як платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік поновлює порушені права позивача у повному обсязі.

Крім того, позивач не довів, що існують правові підстави для задоволення вимоги про зобовязання вчинення саме такої дії, як "підтвердження відповідного статусу платника єдиного податку четвертої групи".

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання протиправним спірного рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області у підтвердженні приватному підприємству "ЗЮЗЬ" () статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області внести до Єдиного реєстру платників єдиного податку відомості щодо приватного підприємства "ЗЮЗЬ" як платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік.

Присудити приватному підприємству "ЗЮЗЬ" судові витрати у розмірі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8