Справа № 346/1856/17
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1856/17
Провадження № 2-а/346/88/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої-судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась із позовом до суду, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. від 07.09.2016 р. по виконавчому провадженню № 41449282.

В позові зазначила, що 11.01.2014 р. нею, позивачем звернено до виконання виконавчий лист № 2-а-12471/11, виданий 28.11.2013 р. Коломийським міськрайонним судом про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Коломийської РДА нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 разову грошову допомогу до 5-го травня як учаснику війни за 2011 р.,відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум .

20.01.2014 року по вищевказаному виконавчому листі відкрито виконавче провадження № 41449282. Боржника зобов'язано добровільно виконати рішення суду в термін до 27.01.2014 року. Однак, боржник добровільно рішення суду не виконав.

Вході виконавчого провадження управлінням праці та соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації надіслано державному виконавцю лист від 27.01.2014 року із покликанням на неможливість виконання судового рішення, з огляду на відсутність на рахунку боржника коштів для проведення зазначених виплат.

07.09.2016 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження по вищезазначеному виконавчому листу на підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»- у зв'язку із неможливістю виконати судове рішення без участі боржника. Вважає, що дане рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 04.11.2010 року із змінами), державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Із оскаржуваної постанови не вбачається доказів застосування відповідачем до боржника по виконавчому провадженні відповідних санкцій передбачених ч.3 ст.75 , ст.89 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішення суду в повному обсязі не виконано і після винесення державним виконавцем 07.09.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження воно не може бути розпочате знову, а закриття виконавчого провадження без вчинення усіх передбачених законом заходів для його виконання є фактично відмовою здійснити таке.

У разі якщо рішення суду зазначені в ч.1 ст 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Тобто законодавець прямо передбачає, що у разі невиконання протягом двох місяців рішення суду зобов'язального характеру про вчинення певних дій щодо майна, боржником за якими є державний орган обов'язок звернення державного виконавця до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Вказує, що в його випадку рішення суду не виконувалось на протязі більше як 1.5 року, а не виконання державним виконавцем покладеного на нього обов'язку також унеможливлює закінчення виконавчого провадження.

Вказує, що про оскаржувану постанову дізналась з листа начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 07.09.2016 року, однак, зазначає, що копії постанови їй не надавали. Копія постанови її представнику вручена 21.04.2017 року, у зв'язку із чим постанова не була оскаржена в установлені строки.

24.04.2017 року позивач подала заяву про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови та просить визнати причину пропуску строку на подання адміністративного позову на постанову про закінчення виконавчого провадження поважною та поновити строк на її оскарження.

Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , причини неявки суду не повідомив..

Враховуючи заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» , про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що Коломийським міськрайонним судом 28.11.2013 року видано виконавчий лист № 2-а-12471/11 про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Коломийської РДА Івано-Франківської області нарахувати та виплатити на користь позивача ОСОБА_2 разову грошову допомогу до 5-го травня як учаснику війни, за 2011 рік відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війно , гарантії їх соціального захисту» з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум(а.с.4)

20.01.2014 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С.. по вище вказаному виконавчому листі відкрито виконавче провадження № 41449282. Боржника зобов'язано добровільно виконати рішення суду в термін до 27.01.2014 року.(а.с.5)

Вході виконавчого провадження управління праці та соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації надіслало державному виконавцю лист від 27.01.2014 року із покликанням на неможливість виконання судового рішення, з огляду на відсутність на рахунку боржника коштів для проведення зазначених виплат.(а.с.6)

07.09.2016 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-а-12471/11 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче

провадження» - у зв'язку із неможливістю виконати судове рішення без участі боржника.(а.с.7)

Оглянувши матеріали справи, вбачається що оскаржувана постанова не була вручена позивачу відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». На звернення позивачки та її представника, 23.03.2017р. відділ примусового виконання рішень Управління ДВС направив копії матеріалів виконавчого провадження і таким чином 21.04.2017 р. представник позивачки отримав оскаржувану постанову.(а.с.10,12,14,15)

За таких обставин, з метою забезпечення права позивачки на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку визнати поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до суду з цим позовом.

В оскаржуваній постанові встановлено, що постанова суду виконана частково . Боржником повідомлено про неможливість виконання постанови суду в частині виплати перерахованих сум, у зв'язку з наступним. Фінансове забезпечення здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. На даний час фінансування доплат не проводиться. Постанова винесена з посиланням на п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»

Пунктом 11 частини 1 статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону, відповідно до якої у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання

(повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний

виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

В частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і

виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Таким чином, перед прийняттям рішення про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен був здійснити всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення,зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У матеріалах справи відстутні належні та допустими докази того, що державним виконавцем виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», проведено.

Згідно п.4.9.1 Інструкції про проведення виконавчих дій 15.12.1999 року№ 74/5 виконавче провадження підлягає закінченню державним виконавцем у випадках: визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника; визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; передачі виконавчого документа ліквідаційній комісіїуразі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому в разі визнання боржника банкрутом; фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; направлення виконавчого документа заналежністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ,у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи перелічені підстави для закриття виконавчого провадження в даному випадку відсутні.

Судом встановлено, що рішення суду не виконано, що доводиться копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.09.2016 року.

Частиною 2 статті 40 Закону (в редакції від 02.06.2016 року) передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. Встановлено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, рішення суду в повному обсязі не виконано і після винесення державним виконавцем 07.09.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження воно не може бути розпочате знову, а закриття виконавчого провадження без вчинення усіх передбачених законом заходів для його виконання є фактично відмовою здійснити таке.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов 'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Тобто законодавець прямо передбачає, що у разі невиконання протягом двох місяців рішення суду зобов'язального характеру про вчинення певних дій щодо майна, боржником за якими є державний орган обов'язок звернення державного виконавця до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Зважаючи на дані обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач не вчинив жодних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо перевірки виконання Управлінням праці та соціального захисту населення Коломийської РДА Івано-Франківської області у повному обсязі рішення суду , та у зв'язку з цим передчасно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №41449282.

Враховуючи вищенаведене, станом на дату постановлення оскарженої постанови, в державного виконавця були відсутні обґрунтовані підстави для закінчення вищевказаного виконавчого провадження згідно пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Кечко проти України» від 08.11.2005 року), реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто покликання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, не може бути прийняте до уваги.

Таким чином, позов слід задовольнити, а саме: визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. від 07.09.2016 р. по виконавчому провадженню № 41449282.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 41, 70, 71, 158, 160-163, 167, 181, 186 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення до суду.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. від 07.09.2016 р. про закінчення виконавчого провадження № 41449282відкритого по виконавчому листі № 2-а-12471/2011 виданому 28.11.2013 року Коломийським міськрайонним судом про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 разову грошову допомогу до 5-го травня як учаснику війни за 2011 рік, відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.