Справа № 591/14/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 р.Справа № 591/14/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2017р. по справі № 591/14/17

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач), в якому просив суд: зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати до трудового стажу, який надає право позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди з 15.06.1987 по 01.08.1989 року, з 01.02.1995 по 28.12.2006 року та з 29.12.2006 року по 02.08.2016 року та призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2017 року позов задоволено. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 15 червня 1987 року по 01 серпня 1989 року, з 01 лютого 1995 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2006 року по 02 серпня 2016 року. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з дня звернення за призначенням пенсії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 в липні 2016 року звернувся до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до листа Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 02.12.2016 року за №15675/02-13, згідно рішення управління від 08.11.2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців (пільговий стаж відсутній). До пільгового стажу не зараховані періоди роботи у філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»: з 15.06.1987 року по 01.08.1989 року на посаді майстра, оскільки відповідно до Постанови від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до 21.08.1992 року право на пенсію на пільгових умовах мали майстри і виконроби, які були зайняті на новому будівництві об'єктів. Документи, які б підтверджували зайнятість гр. ОСОБА_1 на новому будівництві відсутні; з 01.08.1989 року по 31.01.1995 року на посаді «виконроба», оскільки наказом від 02.04.1997 року № 45 «Про підсумки атестації робочих місць» - посада не атестована; з 01.02.1995 року по 28.12.2006 року на посаді «майстра», зазначеній в трудовій книжці та в наказах від 02.04.1997 року №45 та від 20.08.2002 року №30 «Про підсумки атестації робочих місць», оскільки посада не відповідає назві посади передбаченої Переліком списків виробництв, робіт, професій, посад показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Список № 2, затвердженого постановою кабінету Міністрів від 16.01.2003 року №36 - «майстра будівельних та монтажних робіт»; з 29.12.2006 року по 02.08.2016 року на посаді «виконроба», оскільки відповідно до наказів «Про результати атестацій робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством» від 27.11.2006 року №215 та від 25.11.2011 року №154/2 атестована посада «виконроба організації робочого процесу АБЗ, ЗБЗ, баз органічних в'яжучих, будівництва автодоріг», але первинних документів, підтверджуючих зайнятість гр. ОСОБА_1 саме на будівництві автодоріг не надано.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності своїх дій при відмові позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими та важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Отже, відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду з 01.08.1989 року до 21.08.1992 року по посаді «виконроба» у зв'язку з тим, що ця посада не була атестована Наказом по підприємству №45 «Про підсумки атестації робочих місць» від 02.04.1997 року, оскільки до 21.08.1992 року атестація робочих місць на підтвердження пільгового трудового стажу не була передбачена законодавством.

Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку №637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній записів.

Як свідчать письмові докази, на час звернення з заявою ОСОБА_1 мав достатній стаж для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», йому виповнилося 56 років.

Водночас, відповідач безпідставно не взяв до уваги трудову книжку позивача ОСОБА_1, де вказано всі періоди його роботи, так як трудова книжка позивача, це оригінал і вона не поновлювалася і не видавався дублікат, тобто у суду немає підстав не довіряти тим записам які є в трудовій книжці позивача.

На час роботи ОСОБА_1 з 15.06.1987 р. по 21.08.1992 р. чинним нормативно-правовим документом, який встановлював умови визначення шкідливих та важких умов праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, була Постанова Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Так, згідно з п.п. Б розділу XXIX «Строительство зданий и сооружений: промышленных, енергетических, гидротехнических, дорожно-мостовых, транспорта и связи, жилых и культурно-бытовых, а также надземных зданий и сооружений шахт, рудников и коммуникаций» Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року професії «майстер» та «виконроб» передбачені такими, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.

При цьому, будь-яких oбмeжeнь або необхідності підтвердження про зайнятість ОСОБА_1 на новому будівництві об'єктів вказана Постанова не містить.

Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні періоду з 15.06.1987 року по 01.08.1989 року у зв'язку з не підтвердженням зайнятості позивача на новому будівництві об'єктів є необґрунтованою.

Також, колегія суддів вважає безпідставною відмову відповідача у зарахуванні до пільгового трудового стажу позивача за Списком №2 періоду його роботи з 01.02.1995 року по 28.12.2006 року, оскільки посилання відповідача на те, що робоче місце «майстр», яке зазначене в трудовій книжці позивача та у Наказах по підприємству не відповідає назві посади передбаченої «Переліком списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» Список №2 затвердженої постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36, спростовується відомостями, зазначеними підприємством у довідці про підтвердження трудового стажу, а також Наказами №45 від 02.04.1997 року та Наказом № 30 від 20.08.2002 року «Про підсумки атестації робочих місць».

Таким чином, позивачем належним чином підтверджено можливість віднесення спірних вказаних вище періодів його роботи, які не були включені відповідачем до пільгового стажу.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсії призначаються з дня звернення за пенсією (ст. 83 Закону).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем були надані відповідні документи, які підтверджують наявність у нього пільгового стажу, тобто він має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії.

У відповідності до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2017р. по справі № 591/14/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2017 р.