Справа № 731/120/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 731/120/17 Головуючий у 1-й інстанції: Савенко А.І. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А
30 травня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ганечко О.М.,
суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо відмови призначення пенсії на пільгових умовах, та зобов`язання призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі ч.1 ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ з 08 лютого 2017 року.
Постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2017 позовні вимоги задоволено.
Визнано дії Прилуцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.
Зобов`язано Прилуцьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 08 лютого 2017 року.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в Радянській Армії в період з 18.11.1985 по 04.12.1987, у військовій частині № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
В період з 10.05.1986 по 27.06.1986 ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого Варвинським районним військовим комісаріатом Чернігівської області 18.11.1984, відповідно до штампу у військовому квитку, та відмітки про отримання посвідчення та знака учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, картки обліку доз радіаційного опромінення, довідки з військового комісаріату (а.с.10, 11, 27-29).
Позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, 2 категорії. Йому видано посвідчення від 22.02.1993 серії НОМЕР_4 , яке було перереєстровано, про що свідчить відповідний штамп.
Суд першої інстанції вірно вказав, що з огляду на вказане, та відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначений статус встановлюється лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості днів, а з 01.07.1986 до 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів.
14.02.2017 позивач звернувся до Варвинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, на що отримав відповідь від 23.02.2017 №516/04, якою Варвинське об`єднане управління Пенсійного фонду України відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ч.1 ст.55 Закону №796-ХІІ, у зв`язку із відсутністю документів, які б підтвердили населені пункти виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.6).
Як видно з матеріалів справи, Варвинське об`єднане управління Пенсійного фонду України реорганізовано в Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України шляхом приєднання (а.с.37).
Приписами ч.1 ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років. Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 р. № 106.
Згідно положень ч.3 ст.65 Закону №796-XII, документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форму якої затверджено постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії з використанням норм ст. 55 Закону №796-ХІІ).
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21.11.2006 в аналогічній справі, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХП, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи або проживання на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Суд апеляційної інстанції вказує на те, що з доказів, які містяться в матеріалах справи, вбачається відповідність доводів ОСОБА_1 обставинам справи та їх обґрунтованість. Крім того, надані матеріали відповідають вимогам належності та допустимості доказів, передбаченим ст.70 КАС України.
Відтак, суд першої інстанції мотивовано вказав, що позивач надав всі необхідні документи для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, та має право та таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років, на підставі ч.1 ст.55 Закону № 796-ХІІ, а відмова відповідача у призначенні пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є неправомірною. Відповідно, позовні вимоги є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.
Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на те, що у військовому квитку НОМЕР_3 та картці обліку доз радіоактивного опромінення не зазначено населений пункт, об`єкт чи номер зони, в яких проводилися роботи, оскільки відсутність вказаної інформації не може бути достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 в його праві, передбаченому ч.1 ст.55 Закону № 796-ХІІ, на призначення пенсії на пільгових умовах.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав до суду належних доказів правомірності своїх дій та вимог.
Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 21.04.2017, та не можуть бути підставою для її скасування.
За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
Апеляційну скаргу Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2017 без змін.
Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.