Справа № 820/11849/15
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Київ К/800/24610/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Калашнікової О.В.,

Суддів: Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

секретар судового засідання -Головко О.В.

за участю

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року у справі №820/11849/15 за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» щодо не включення ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором строкового банківського вкладу № 3-22982 від 09.07.2015, укладеним між ОСОБА_3 (ПІН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством "РАДИКАЛ БАНК";

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову Інформацію щодо ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі протиправно, в порушення вимог норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не включили позивача до реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" щодо не включення ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором строкового банківського вкладу № 3-22982 від 09.07.2015, укладеним між ОСОБА_3 (ПІН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством "РАДИКАЛ БАНК"; зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову Інформацію щодо ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 974, 40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк"(, бульвар Тараса Шевченко, буд. 33-Б, м. Київ, 01032).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року та закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09 липня 2015 року між публічним акціонерним товариством "Радикал Банк"та ОСОБА_3 укладений договір строкового банківського вкладу "Універсальний" № 3-22982.

Відповідно до умов вказаного договору, вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті в сумі 190000,00 (сто дев'яносто тисяч гривень 00 копійок) строком з 09 липня 2015 року по 08 серпня 2015 року включно під 22 % річних.

Також, кошти, прийняті Банком від вкладника після операційного часу, але в межах режиму роботи установи банку, в якому здійснюється операція надходять на вкладний (депозитний) рахунок наступного операційного дня (операційний день: робочий день банку, що припадає на понеділок - п'ятницю) (п 1.1.5 договору). Відповідно до відомостей про графік роботи відповідача, розміщеному на його офіційному сайті www.radicalbank. ua режим роботи банку з понеділка по п'ятницю з 9 до 18 години без обідньої перерви.

09.07.2015 року позивачем проведена транзакція, якою ОСОБА_3 на поточний рахунок перерахована сума у розмірі 190 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.07.2015.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.07.2015 року прийнято рішення № 130 "" Про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк" з 10 липня 2015 року. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Радикал Банк" Шевченка Олександра Володимировича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Радикал Банк" запроваджено строком на 3 місяці з 10.07.2015 до 09.10.15 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 178 від 30.09.2015 змінено уповноважену особу Фонду, якій делеговано повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Радикал Банк". Згідно з вищевказаним рішенням виконання повноважень тимчасового адміністратора ПАТ "Радикал Банк" доручено Савельєвій Анні Миколаївні з 01.10.2015 року.

08.10.2015р. виконавчою дирекцією Фонду на підставі ч. 4 ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" прийнято рішення № 184 про продовження строків тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" до 09.11.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 № 769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 "Про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з вищевказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Радикал Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Радикал Банк" Савельєвій Анні Миколаївні на 2 роки з 10.11.2015 до 09.11.2017 включно.

Судами встановлено, що банком - агентом, що здійснює виплату коштів вкладникам ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" є ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО". Дізнавшись про вищевказану інформацію, позивач прибув з паспортом та ідентифікаційним кодом до відділення ПАТ "Банк Кредит Дніпро" для отримання відшкодування за вкладом, та дізнався, що його не було включено до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

16.11.2015р. позивач телефонував на гарячу лінію ПАТ "Радикал Банк", на якій уповноважена особа Фонду гарантування в телефонному режимі повідомила позивача, що кошти за вкладом позивача відшкодуванню не підлягають у зв'язку з тим, що договір депозиту є нікчемним в силу ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 ЦК України.

Поряд із цим, уповноваженою особою Фонду гарантування надіслано повідомленням від 13.11.2015 за вих. № 3376/15, в якому зазначено про нікчемність правочину щодо перерахування грошових коштів на користь вкладника, у зв'язку з чим сума депозиту не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду (18-19).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності правових підстав для не включення позивача до списку вкладників Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність уповноваженої особи суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з цього приводу звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.7 цієї статті суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із вищезазначеного слідує, що суб'єктом владних повноважень можуть виступати органи державної влади, а також юридичні особи публічного права, наділені владно-управлінськими функціями з метою реалізації публічних інтересів держави чи територіальної громади.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Статтею 5 цього Закону передбачено, що Фонд підзвітний Верховній Раді України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Відповідно до ст.6 Закону Фонд гарантувань вкладів фізичних осіб у межах своїх функцій та повноважень здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Отже, відповідно до вищевказаних норм Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є суб'єктом публічного права, який створюється розпорядчим актом органу державної влади з метою реалізації публічних інтересів держави в сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, здійснює нормативне регулювання, що відображається у прийнятті нормативно-правових актів з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що спір, предметом якого являється перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконання покладених на неї владно-управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави на відповідність законам України та іншим нормативно-правовим актам, підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 року №21-484а15, на які посилається суд апеляційної інстанції як на підставу для закриття провадження у справі, Верховний Суд України дійшов висновку, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно, спори, які виникають на етапі ліквідації банку підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Частиною 3 ст.2 даного Закону встановлено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є правовідносини, врегульовані Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», який є спеціальним, та, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини, які складаються між Фондом, банками та Національним банком України.

Відповідно, правові аспекти застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» є відмінними, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження.

За правилами ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи те, що судом попередньої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права при вирішенні спірних правовідносин, що призвело до ухвалення помилкового рішення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вбачає за необхідне скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: