Справа № 802/319/17-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/319/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

24 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницької області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Разом з тим, до початку судового розгляду справи, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що відповідач - ОСОБА_2 є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням "Ветеран військової служби" Серії НОМЕР_1 від 11.11.2004 року (а.с. 4), перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ у Вінницькій області.

ОСОБА_2 в період з 2007 по 2015 рік отримував пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року, відповідачу як пенсіонеру, який працює, з 01.04.2015 року призупинено виплату пенсії.

В подальшому, 28.01.2016 року відповідач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою за вх.626 про поновлення виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як ветерану військової служби, до якої долучив копію посвідчення ветерана військової служби.

За наслідком розгляду вищезазначеної заяви та на підставі поданих документів ОСОБА_2 з 01.01.2016 року ГУ ПФУ у Вінницькій області було поновлено виплату пенсії, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (файлом персоніфікованого обліку Форми ОК-5) (а.с. 6-9).

Однак, листом від 01.06.2016 року за №1274/06-36/02 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило відповідача, що з 01.06.2016 року йому було припинено виплату пенсії у відповідності до вимог ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції законів №213 від 02.03.2015 року та №911 від 24.12.2015 року). Втім, після його звільнення з органів місцевого самоврядування виплату пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" буде поновлено.

При цьому, з огляду на те, що відповідач не повідомив Головне управління про те, що він працює на посаді в органах місцевого самоврядування, позивач вважає, що своїми діями відповідач завдав суттєвої шкоди бюджету держави, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 надміру виплачену за період з 01.01.2016 по 31.05.2016 року пенсію в розмірі 17070,35 грн.

Вирішуючи поданий у цій справі адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Оскільки законом встановлений інший порядок вирішення спорів з майновими вимогами до особи щодо надміру виплачених коштів, компетенція адміністративних судів не поширюється на такі спори. Даний спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із правовою позицією Верхового Суду України, яка викладена в постанові від 22.09.2015 року (справа № П/811/3781/14).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції дані обставини не взято до уваги при розгляді справи по суті саме в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції і закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року скасувати, а провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.