Справа № 642/761/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 р. Справа № 642/761/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного військового комісаріату на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.2017р. по справі № 642/761/17

за позовом ОСОБА_1

до Харківського обласного військового комісаріату

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

1) визнати протиправними бездіяльність Харківського обласного військового комісаріату, яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р.;

2) зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;

3) зобов'язати відповідача відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року по справі № 642/761/17, прийнятою в порядку письмового провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського обласного військового комісаріату, яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р.

Зобов'язано Харківський обласний військовий комісаріат подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Харківського обласного військового комісаріату на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року по справі № 642/761/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04.07.2012 року № 5040-VІ, який набрав чинності з 01.01.2014 року, статтю 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в новій редакції, відповідно до пп.4 п.2 якої встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі встановлення військовослужбовцеві інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті. На виконання зазначеної редакції ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 25.12.2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі по тексту - Порядок № 975). Абзацем 3 п.2 цієї постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком № 975, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. Відповідно до абз.3 п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Таким чином, законодавець чітко визначає подію, з настанням якої у особи виникає право на отримання одноразової грошової допомоги, а саме - день встановлення особі інвалідності, та саме цей день визначає законодавство, яким необхідно керуватися при виплаті одноразової грошової допомоги. Повторний огляд особи для підтвердження групи інвалідності, підвищення групи інвалідності не є моментом виникнення у особи права на отримання одноразової грошової допомоги. Позивачу було встановлено третю групу інвалідності у 2013 році, тобто, до 01.01.2014 року, а тому при вирішенні питання про виплату позивачу грошової допомоги необхідно керуватися постановою Кабміну від 28.05.2009 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (перевірочні) збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (далі по тексту - Порядок № 499). При цьому, оскільки після звільнення позивача зі служби у 1985 році до встановлення інвалідності пройшло більше 3-х місяців, у відповідності до п.16 ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на день встановлення позивачу інвалідності) та пп.4 п.2 Порядку № 499 ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності.

Пояснив, що позивачем всупереч п.11 Порядку № 975 не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов'язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного заподіяння особою собі тілесного ушкодження, у зв'язку з викладеним висновок про можливість виплати позивачу одноразової грошової допомоги не складався. Зазначив, що згідно з вказівкою Департаменту фінансів Міноборони України від 06.09.2016 р. № 248/3/6/3625 та телеграмою Державного секретаря Міноборони України від 31.01.2017 року Харківському обласному військовому комісаріату заборонено складати висновок та відправляти його на розгляд комісії МОУ, у разі відсутності всіх документів, зазначених у Порядку.

Позивач в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно військового квитка серія НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_1, позивач був призваний на строкову військову службу.

Позивач проходив строкову військову службу в період з листопада 1982 року по травень 1983 року у в/ч 21369 та з травня 1983 року по січень 1985 року у в/ч 29121, в тому числі у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов'язку) в Демократичній Республіці Афганістан, даний факт підтверджується військовим квитком (а.с.8-9).

В 1984 році ОСОБА_1 отримав поранення (множинні вогнепальні осколкові поранення обличчя та верхніх кінцівок, контузія головного мозку), пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні (ДРА) де велись бойові дії, внаслідок, чого в подальшому отримав ІІІ групу інвалідності з 28.09.2015 р.

Згідно з витягом з протоколу №1168 від 14.05.2013 р. засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв - отримані колишнім військовослужбовцем ОСОБА_1 під час проходження військової служби множинні вогнепальні осколкові поранення обличчя та верхніх кінцівок, (контузія головного мозку), наслідки яких підтверджені висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертиз №375-2013 від 30.04.2013 р., пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с.10).

Відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААА №106371 від 28.09.2015 р. позивачеві була встановлена IІІ група інваліда війни з 28.09.2015 р.

17.01.2017 р. позивач звернувся із заявою до відповідача - Харківського обласного військового комісаріату, в якій просив вирішити питання про призначення йому одноразової грошової допомоги у відповідності з приписами ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв'язку з встановленням йому інвалідності, пов'язаної з проходженням військової служби.

Надісланим позивачу листом №206/ВСЗ від 26.01.2017 р. відповідач вказав, що ним зроблений запит до МСЕК щодо надання завіреної довідки МСЕК про первинне встановлення позивачу інвалідності, оскільки порядок обчислення розміру допомоги залежить від дати первинного встановлення інвалідності та часу повторного огляду (а.с.6).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р., зобов'язання Харківського обласного військового комісаріату подати зазначений висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 р., у свою чергу, відповідачем не доведено дотримання вимог п.13 Порядку № 975 щодо направлення розпорядникові бюджетних коштів Міноборони висновку про можливість виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Відмовляючи в задоволенні вимог про зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції виходи з відсутності підстав для цього, передбачених статтею 267 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, однак. з наступних підстав.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку із виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

Відповідно до статті 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За визначенням статті 1 вищевказаного Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов'язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п. 4 ч.2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на час звернення позивача до Харківського обласного військового комісаріату) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Пунктом 2 Порядку № 499, яким було встановлено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги до 01.01.2014 року, передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 499 одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби, одноразова грошова допомога інвалідам ІІ групи виплачується у розмірі 24-місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пп.1 п.6 Порядку № 975, який регулює питання призначення і виплати вказаної допомоги після 01.01.2014 року, військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Враховуючи викладене, виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ, колегія суддів зазначає, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 18.11.2014 року по справі № 21-446а14, від 21.04.2015 року по справі № 21-135а15, які в силу ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що оскільки позивач звільнений з військової служби у 1985 році, а інвалідність вперше позивачу було встановлено у 2013 році, тобто, після спливу трьох місяців після звільнення зі служби, у відповідності до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ОСОБА_1 втратив право на виплату одноразової грошової допомоги.

Частиною 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на час звернення позивача до Харківського обласного військового комісаріату за призначенням одноразової грошової допомоги по інвалідності - 17.01.2017 року механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком № 975.

Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв'язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

За приписами п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій доказів на підтвердження того, що Харківським обласним військовим комісаріатом дотримано процедуру, визначену у п. 13 Порядку № 975.

При цьому, слід відмітити, що за змістом п.13 Порядку № 975 уповноважена особа, в даному випадку Харківській обласний військовий комісаріат - в будь-якому випадку складає висновок (позитивний або негативний) на підставі документів, що надаються заявником.

При цьому, рішення про призначення або відмову у призначенні та виплаті одноразової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів (в даному випадку - Міноборони України), а не уповноваженою особою, якою в даному випадку, є Харківський обласний військовий комісаріат.

Колегія суддів відмічає, що позивачем при зверненні 17.01.2017 року надавалась довідка МСЕК серії 12ААА № 106371 від 28.09.2015 року, разом з витягом із протоколу ЦВЛК по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 1168 від 14.05.2013 року, висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 375-2013 від 29.03.2013 року, якими підтверджено, що інвалідність позивача настала внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби у країнах, де велись бойові дії (а.с.7, 10, 11-13).

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачем надавались всі необхідні документи згідно з п.11 Порядку, відповідач не був позбавлений права скласти висновок щодо можливості призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, як вбачається зі змісту довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 106371, огляд інваліда ОСОБА_1, за результатами якого йому підтверджено третю групу інвалідності, проводився повторно.

Враховуючи, що довідки про первинний огляд позивачем не надано, не є можливим достовірно встановити, коли саме позивачеві вперше встановлена інвалідність, а відтак, неможливо визначити, яким саме порядком - встановленим Постановою Кабінету Міністрів № 975 від 25.13.2013 року чи № 499 від 28.05.2008 року - необхідно керуватися при вирішенні питання про призначення позивачеві одноразової грошової допомоги та при визначенні її розміру.

Отже, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги саме в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, є передчасним та підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст.201 КАС України правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права є підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про недотримання відповідачем по справі процедури розгляду заяви та документів позивача, передбаченої пунктом 13 Порядку № 975, вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року по справі № 642/761/17 підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини постанови висновку суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів № 975 від 25.12.2013 року, та виключення з резолютивної частини постанови слів «Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…».

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Харківського обласного військового комісаріату - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року по справі № 642/761/17 змінити з підстав та мотивів задоволення позову.

Виключити з мотивувальної частини постанови висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів № 975 від 25.12.2013 року.

Виключити з резолютивної частини постанови слова «Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…».

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає в силу приписів ч.10 ст.183-2 КАС України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.