Справа № 464/1188/17
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1188/17
пр.№ 2-а/464/154/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участю секретаря судового засідання Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову адміністративної комісії при ОСОБА_2 районній адміністрації Львівської міської ради №12 від 02 лютого 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн., а провадження по даній справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27 грудня 2016 року вона перебувала на робочому місці в магазині, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Коломийська, 9/1, де до неї підійшли троє осіб, які представилися представниками ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради та старшим лейтенантом поліції, та повідомили, що зафіксували факт продажу нею алкогольних напоїв неповнолітньому хлопцю, який стояв поряд з ними. Однак жодних доказів, які б підтверджували факт продажу, зокрема розрахункового документа, фотознімків, їй надано не було. Більше того, присутній у магазині хлопець не підтвердив вищенаведених обставин і при неодноразових запитаннях щодо обставин купівлі алкогольних напоїв відповіді не надавав. Позивачем були надані пояснення, в яких вона зазначила, що не здійснює продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, а у разі виникнення сумніву щодо віку покупця, продаж алкогольних напоїв здійснює за умови предявлення документа, що засвідчує його вік. Дані пояснення були зафіксовані старшим лейтенантом поліції. Зазначає, що приблизно через тиждень комісія ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради у складі двох осіб, двох свідків та в присутності іншого хлопця знову зявились в магазині для зясування обставин, які мали місце 27 грудня 2016 року. Їй було надано для огляду фотознімки з відображенням пакету з алкогольними напоями, з яких не вбачався ні факт передання нею неповнолітній особі алкоголю, ні локація продажу, про що вона повідомила присутнім особам. Однак, незважаючи на це, комісією було складено на неї протокол, зі змістом якого вона не погодилась, а відтак відмовилась підписати. Стверджує, що 27 грудня 2016 року такий протокол не складався, а відбиралися виключно її письмові пояснення, а в подальшому складений протокол про адміністративне правопорушення їй вручений не був, як і не було розяснено їй права та обовязки, передбачені ст.268 КУпАП, всупереч вимог ст.ст 254, 256 КУпАП. В подальшому адміністративною комісією при ОСОБА_2 районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №12 від 02 лютого 2017 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 1700 грн. Вважає, що дану постанову винесено з допущенням значних процесуальних порушень, зокрема, її було позбавлено можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: на ознайомлення із матеріалами справи, отримання правової допомоги, подання доказів, надання пояснень по суті справи, як наслідок неналежного повідомлення її про час та місце розгляду справи. Окрім цього, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не зазначено доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також накладено на неї максимальний штраф без врахування тих обставин, що вона притягається до адміністративної відповідальності вперше, а також має на утриманні двох неповнолітніх дітей. А відтак, вважає оскаржувану постанову незаконною і необгрунтованою та просить таку скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у адміністративному позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Вважає позов безпідставним, оскільки протокол про адміністративе правопорушення був складений з дотриманням вимог законодавства уповноваженою на те особою інспектором Сихівського відділу поліції ГУНП у Львівській області страшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 Окрім цього, спростовує твердження позивача щодо недоведеності факту вчинення нею адміністративного правопорушення, оскільки у справі наявні письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_5, якому було здійснено продаж алкогольних напоїв, та неповнолітнього ОСОБА_6, який перебував разом із ОСОБА_5 в магазині під час купівлі останнім алкогольних напоїв, а також наявні матеріали фотофіксації. Ствердив, що позивача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення адміністративною комісією при ОСОБА_2 районній адміністрації Львівської міської ради, що підтверджується повісткою №3403/9 та поштовим повідомленням №837 від 18.01.2017р. Зазначив, що КУпАП передбачає вичерпний перелік правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою, та вчинене позивачем правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, не входить до вищенаведеного переліку. На засідання адміністративної комісії при ОСОБА_2 районній адміністрації Львівської міської ради позивач не з'явилась, а тому листом від 02.02.2017 р. їй було скеровано постанову про накладення адміністративного стягнення №12 від 02.02.2017 р., що підтверджується поштовим повідомленням №751 від 02.02.2017 р. А відтак, вважає позов безпідставним та у задоволенні такого просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія АА 700065 від 03 січня 2017 року, складеного інспектором Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, вбачається, що громадянка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, продавець-стажер магазину, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Коломийська, 9/1, 27 грудня 2016 року близько 15.00 год. продала неповнолітньому громадянину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, чотири пляшки алкогольного напою «GARAGE» і 1 пачку сигарет «Мальборо», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КУпАП, із зазначенням про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу. (а.с.29)

На підставі вищезазначеного протоколу адміністративна комісія при ОСОБА_2 районній адміністрації Львівської міської ради винесла постанову №12 у справі про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2017 року, якою позивача визнано у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме: здійснення продажу алкогольного напою (чотири пляшки «GARAGE») неповнолітній особі, та постановлено відповідно до ч.2 ст. 156 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. (а.с.28).

Відповідно до положень ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобовязаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно до ч.2 ст.156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар) - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, може бути лише працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Відповідачем долучено до матеріалів справи копії ліцензій №16130747.25/10732 від 19.10.2016 р. та №16130747.26/10731 від 19.10.2016 р., видані заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7 від 26.10.2016 р., на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами на імя субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 із зазначенням місця здійснення торгівельної діяльності: магазин, м.Львів, вул. Коломийська, 9/1 (а.с. 38,39).

Відповідно до ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак з пояснень позивача, наданих у судових засіданнях, вбачається, що станом на 27.12.2016 р. вона перебувала на стажуванні без юридичного оформлення у магазині, що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Коломийська,9, що зазначено і у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.01.2017 р. Аналогічні відомості вона надала у письмових поясненнях від 27.12.2016 р., отриманих інспектором Сихівського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4

Відповідачем доказів протилежного не наведено.

А відтак, враховуючи те, що будь-яких даних, які б підтверджували те, що позивачка перебуває в трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 і є працівником, який реалізує алкогольні, слабоалкогольні та тютюнові вироби, у магазині що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Коломийська,9, адміністративною комісією не встановлено, а інспектором Сихівського ВП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, ОСОБА_1 не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

В підтвердження правомірності винесеної постанови представником відповідача подано та долучено до матеріалів справи документи, які дали підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Так, з рапорту інспектора Сихівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 вбачається, що 27.12.2016 р. близько 15.00 год. в ході проведення ним спільно з працівниками ОСОБА_2 районної адміністрації м.Львова рейду з метою виявлення і документування факту продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів неповнолітніх особам на території Сихівського району м.Львова було виявлено факт продажу 4 пляшок алкогольного напою «Garage» та однієї пачки сигарет «Мальборо» продавцем магазину, що по вул.Коломийська,9/1 у м.Львові громадянкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітньому громадянину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Субєктом підприємницької діяльності являється ОСОБА_8.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.12.2016р., вбачається, що він 27 грудня 2016 року зі своїм знайомим ОСОБА_9 зайшли у магазин, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Коломийська,9, та він особисто придбав у продавця чотири пляшки алкогольного напою «Гараж» та пачку сигарет «Мальборо».

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 03.01.2017 р., він разом із ОСОБА_5 зайшли у магазин, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Коломийська,9, та ОСОБА_6 дав останньому кошти для купівлі чотирьох пляшок «Гараж» і сигарет, які той і в подальшому в його присутності придбав у продавця (а.с. 32,33).

Однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які тричі викликались для їх допиту у якості свідків та були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судових засідань, у такі не зявлялись та причини неявки суду не повідомляли.

Окрім цього, у матеріалах справи відсутній розрахунковий документ з позначкою про дату продажу, який засвідчував би факт купівлі ОСОБА_5 алкогольних напоїв.

Так, згідно з абз. 2 ч.11 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» під час продажу товару продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу.

Відповідно до п. 26 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30 липня 1996 р., під час продажу алкогольних напоїв продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу.

Згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений 03.01.2017 р., а розглянутий відповідачем 02.02.2017 р. без присутності позивача, як особи, щодо якої розглядалася справа.

При цьому повістка про виклик ОСОБА_1 на розгляд справи адміністративною комісією згідно поштового чеку була надіслана їй лише 18.01.2017 року рекомендованим листом без повідомлення про вручення. Інших доказів, які свідчили б про своєчасне вручення та отримання повістки про розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідачем представлено не було.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, всупереч даному положенню, відповідачем не були встановлені вищевикладені обставини та призначено штраф у максимальному розмірі. Так, зокрема, не було враховано те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалася та є матірю двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (що стверджується свідоцтвом про народження Серія 1-СГ №298381 від 26.08.2011 р. (а.с. 10)), та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 (що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-СГ №347542 від 19.02.20113 р.).

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За наведених обставин суд вважає, що винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та прийняте за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, а відповідно постанова у справі про адміністративне правопорушення №12 від 02 лютого 2017 рокупідлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Оцінивши докази, які є у справі, всебічно, повно, об'єктивно дослідивши та врахувавши всі наведені обставини, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність винесення постанови, а отже, позовні вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню.

На підставі ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 156, 247, 268, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.ст. 1, 2, 6, 11, 17, 18, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення №12 від 02 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст. 254 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційногопровадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий Б.Р.Мичка