Справа № 643/2774/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 р. Справа № 643/2774/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2017р. по справі № 643/2774/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (надалі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправним рішення відповідача від 16.10.2014 р. щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 30.04.2014 року відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XI у розмірі 80 % суми заробітної плати з урахуванням сум індексації, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку відповідно до довідок від 29.04.2014 року № 2873/К/20-34-05-18 та №510/К/20-36-05-29 на загальну суму 20958 грн. 03 коп.;

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 06.01.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.05.2016 р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 " Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" та з 02.11.2016 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів» та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахувати їй пенсію державного службовця з 01.05.2016 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 " Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", та з 02.11.2016 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів» на підставі довідки Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про складові заробітної плати працюючого державного службовця (завідувача сектору) від 22.12.2016 року № 1062/К/20-38-05-30 відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, виходячи з розрахунку 80 % від заробітної плати (а.с.1-9).

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.41-42).

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 44-48).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вищевказана постанова суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, адже суперечить положенням статті 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції від 07.08.2011 р. та частини 1 статті 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 30 квітня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності на умовах Закону України "Про державну службу", вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова(а.с.10).

При розрахунку пенсії державного службовця відповідачем не враховано суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку в загальній сумі 20958,03грн., які виплачені позивачу у розрахунковий період і з яких сплачені страхові внески до пенсійного фонду.

08.10.2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії, в якій просила врахувати до розрахунку розміру пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги та компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до копії протоколу відповідача від 16.10.2014 року (а.с.12-13) позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на статтю 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, згідно з якою заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний рік повний роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один процент заробітку, але не більше 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 вказаного Закону встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної досади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною другою статті 33 Закону "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з частиною 5 статті 95 Кодексу законів про працю України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актам України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що індексація є невід'ємною складовою заробітної плати, тому повинна враховуватись при обчисленні пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у пункті 1 постанови зазначений Закон України "Про державну службу"), враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону N 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 28.05.2013 року по справі № 21-97а13.

З огляду на зазначене, відповідачем при призначенні пенсії позивачу безпідставно не були враховані такі суми до заробітку позивача, з якого визначається розмір отримуваної нею пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" та відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії.

За таких обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в цій частині позовних вимог помилковими, адже отримувані застрахованою особою суми виплат, зокрема, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку та індексація грошових доходів, які за своєю природою є компенсаційними виплатами, з яких було фактично нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до частин 1 та 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч.1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, позивачем до суду першої інстанції не було заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду та не надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом щодо визнання протиправним рішення відповідача від 16.10.2014 р. про відмову в перерахунку пенсії державного службовця за період з 30.04.2014 року по 01.12.2009 року.

За таких умов, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення позивачеві строку звернення до суду за захистом своїх прав за період з 30.04.2014 року по 27.08.2016 року, та залишення позову в зазначеній частині без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги, та вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині визнання протиправним рішення відповідача від 16.10.2014 р. та зобов'язання здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням сум індексації, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, адже позивачем поставлено питання про усунення порушення, допущеного відповідачем 30.04.2014 року при визначенні суми, з якої ОСОБА_1 розрахований розмір пенсії, а відтак ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, не може бути застосована до спірних правовідносин.

Щодо інших доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Постановою суду першої інстанції відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахувати позивачу пенсію державного службовця з 01.05.2016 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 " Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", та з 02.11.2016 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів» на підставі довідки Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про складові заробітної плати працюючого державного службовця (завідувача сектору) від 22.12.2016 року № 1062/К/20-38-05-30 відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, виходячи з розрахунку 80 % від заробітної плати,

Як вбачається із матеріалів справи, позивач отримує пенсію з 30.04.2014 року.

30.12.2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова, як до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем її проживання, про здійснення їй перерахунку пенсії з 01.05.2016 р. у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 " Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", та з 02.11.2016 року в зв'язку зі збільшенням розміру надбавок до посадових окладів за спеціальне звання державних службовців Державної фіскальної служби згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів» на підставі довідки Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про складові заробітної плати працюючого державного службовця (завідувача сектору) від 22.12.2016 року № 1062/К/20-38-05-30 відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, виходячи з розрахунку 80 % від заробітної плати(а.с.17).

Згідно з Протоколом Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова від 06.01.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року затверджено зміни, що були внесені, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме, пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до Закону України "Про державну службу". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Закону України "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с.7-8).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції в цій частині позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01.05.2016 року було врегульоване нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року.

Згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згодом, до наведених положень статей були внесені відповідні зміни, при чому, як до ст.37 Закону, яка визначала питання щодо призначення пенсії держслужбовців, так і до ст.37-1 Закону, яка врегульовувала питання стосовно проведення перерахунку пенсії.

Так, відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. № 76-VIII, положення ст.37-1 Закону зазнала змін та була викладена в новій редакції, а саме було встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, якщо положеннями попередньої редакції цієї ст.37-1 Закону на час призначення пенсії визначались одні правила та підстави перерахунку пенсії, що було пов'язано з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, то згодом такий перерахунок пенсії міг проводитися лише відповідно до положень визначених Кабміном України.

Таким актом була Постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Положеннями пункту 4 цієї Постанови № 865 було визначено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Таким чином, умови та порядок перерахунку пенсії були визначені постановою Кабінету Міністрів України, які надавали можливість здійснити перерахунок пенсію держслужбовця при настанні певних обставин, а саме у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів (підстава). Пункт 5 Постанови регулював питання строку такого перерахунку.

Правовими підставами для задоволення адміністративного позову апелянт вважає постанову Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 " Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", якою встановлено підвищення з 1 травня 2016 року заробітної плати державних службовців, в тому числі, це стосувалося безпосередньо посади позивача, яку вона обіймала, що підтверджується відповідною довідкою, наданою позивачем до пенсійного фонду для проведення перерахунку пенсії, та постанову Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів», якою з 02.11.2016 року затверджено збільшені розміри надбавок до посадових окладів за спеціальне звання державних службовців Державної фіскальної служби та її територіальних органів

В той же час, колегія суддів зазначає, якщо Постановою № 292 врегульовано питання щодо підвищення розмірів заробітної плати відповідних категорій осіб - державних службовців, то Постанова № 865, як вже зазначалось, регулювала питання визначення розмірів заробітку для обчислення та проведення перерахунку пенсії в період до 01.05.2016 року.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, положення якої застосовуються з 01.12.2015 року, пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключений, а пункт 5 цієї ж постанови викладений в такий редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Таким чином, положення пунктів 4 та 5 постанови КМ України № 865, які регулювали питання перерахунку пенсії, з урахуванням положень ст.37-1 Закону, зазнали суттєвих законодавчих змін, що унеможливлюють проведення перерахунку пенсії для позивача з підстав підвищення посадових окладів державних службовців та збільшення розміру надбавок до посадових окладів за спеціальне звання державних службовців Державної фіскальної служби.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що 10.12.2015 року прийнято Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, який набув чинності 01.05.2016 року.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 23.09.2016 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (надалі - Постанова № 622 ), якою затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, зокрема, пенсійне забезпечення державних службовців, положення якої застосовуються з 1 травня 2016 року.

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Постановою № 622 по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені положення Закону України "Про державну службу" та Постанови № 622 були чинними як на момент звернення позивача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, так і на момент розгляду справи, неконституційними не визнавались.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р., тобто після набрання чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

При цьому, слід враховувати, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах "Аррас та інші проти Італії" (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та "Сухобоков проти Росії" (Sukhobokov v. Russia), заява №75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року).

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 198 та ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 16.10.2014 р. щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням сум індексації, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2017р. по справі № 643/2774/17 - скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 16.10.2014 р. щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням сум індексації, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 16.10.2014 р. щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням сум індексації, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 28.08.2016 року відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XI у розмірі 80 % суми заробітної плати з урахуванням сум індексації, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку відповідно до довідок від 29.04.2014 року № 2873/К/20-34-05-18 та №510/К/20-36-05-29.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням сум індексації, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку за період з 30.04.2014 року по 27.08.2016 року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2017р. по справі № 643/2774/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в силу положень ч.10 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29 травня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.