Справа № 205/947/17
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23.03.2017 Єдиний унікальний номер 205/947/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної служби МВС в м. Дніпро лейтенанту поліції Петрову Олександру Сергійовичу про визнання постанови про притягнення адміністративної відповідальності незаконної та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної служби МВС в м. Дніпро лейтенанту поліції Петрову Олександру Сергійовичу про визнання постанови про притягнення адміністративної відповідальності незаконної та її скасування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 лютого 2017 року інспектором патрульної поліції № 7 батальйону № 2 Управління патрульної служби МВС в м. Дніпро лейтенантом поліції Петровим О.С. було винесено постанову від 11.02.2017 року АР № 132411 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, повертаючи ліворуч не подав сигнал відповідним світловим показчиком повороту.

Позивач вважає дану постанову безпідставною та необґрунтованою, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів.

На підставі вищезазначеного просить визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної служби МВС в м. Дніпро лейтенанта поліції Петрова О.С. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови АР № 132411 від 11 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову серії АР №132411 від 11.02.2017р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії АР № 132411 від 11.02.2017 року, інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної служби МВС в м. Дніпро лейтенанта поліції Петрова О.С. було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що водій ОСОБА_1 11.02.2017 року о 23-50 год. керуючи автомобілем «Ford Fokus» з н/з «НОМЕР_1» по вул. М. Хвильового, 47 в м. Дніпро на перехресті вулиць Гвардійської і м. Хвильового. Повертаючи ліворуч не подав сигнал відповідним світловим показчиком повороту, чим порушив вимоги правил п. 9.2 (б) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 9.2 (б) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими показчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 р. постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що інспектор поліції уповноважений, згідно ст. 222 КУпАП, розглядати зазначені в ній порушення та приймати рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, та відповідно накладати адміністративні стягнення у вигляді штрафу на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховує принципи справедливості.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. 2 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції така постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно, при оформленні адміністративних матеріалів у сфері забезпечення дорожнього руху, працівниками Національної поліції згідно ст. 258 КУпАП не складаються протоколи.

Тобто, інспектором роти № 7 батальйону № 2 УПС в м. Дніпро лейтенантом поліції Петровим О.С., правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-УІІІ, який набув чинності 07.11.2015р. було внесено зміни до згаданого переліку, а сааме змінено ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху (ПДР) віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, як вбачається з змін внесених до КУпАП від 14.07.2015 року та які набрали чинність 07.11.2015 року, та які не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху. Крім того, норми КУпАП та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 передбачають винесення постанови за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Вимоги ст. 69 КАС України передбачають, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Твердження позивача щодо неправомірності дій поліцейського не знайшло свого підтвердження та спростовано вищезазначеними нормативними актами.

В судовому засіданні був оглянутий диск з відеозаписом на якому зафіксовано правопорушення позивача, внаслідок чого відповідачем винесена постанова відносно позивача про адміністративне правопорушення від 11.02.2017 року.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи зазначені обставини, а також відсутність належних доказів в підтвердження позовних вимог, суд вважає, що факт вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлений та доведений, тому дії інспектора роти № 7 батальйону 2 УПС в м. Дніпропетровську лейтенанта поліції Петрова О.С., щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є правомірними, а тому з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП в задоволенні позову ОСОБА_1, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, 222, 251, 258, 278-280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної служби МВС в м. Дніпро лейтенанту поліції Петрову Олександру Сергійовичу про визнання дій під розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесення постанови АР № 132411 від 11.02.2017 року, постанови серія АР № 132411 від 11.02.2017 року незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 11.02.2017 року - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко