Справа № 308/12552/16-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5063/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року по справі № 308/12552/16-а за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови № 16 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП від 25.10.2016 року та стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. Крім цього просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що позивачці стало відомо що 10.10.2016 року, до місця проживання позивачки, підійшли працівники ДАБК виконавчого комітету Ужгородської міської ради з позаплановою перевіркою, під час якої О. ОСОБА_1 ніби то не вийшла з будинку та не допустила посадових осіб до обєкту будівництва. Вказані посадові особи, порушили ряд норм галузевого законодавства, а саме, постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року за № 698 Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, відповідно до якого вони проводили перевірку. Позивачку про проведення перевірки повідомлено не було. Також до відома позивачки не було доведено будь яких документів, що стосуються проведення перевірки та оформлення її результатів.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №16 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 25.10.2016 року та стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень з ОСОБА_1 скасовано.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої в задоволенні позовних вимоги відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відділом ДАБК жодним чином не порушено прав позивача, а тільки здійснено функціональні обовязки , передбачені чинним законодавством. Вважає, що оскаржувана постанова винесена у звязку з порушенням позивачкою ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, якою передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно будівельного контролю щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Доводи позивачки про неналежне повідомлення про розгляд справи вважає безпідставними, а постанову у справі про адміністративне правопорушення законною і обґрунтованою.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 22.08.2016 року до виконавчого комітету Ужгородської міської ради надійшла скарга від ОСОБА_2 щодо незаконного будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Руська, 45.

На підставі наказу ДАБК № 2 від 14.09.2016 року та скарги ОСОБА_2 для здійснення позапланової перевірки на будівництво гаража та демонтаж огорожі по вул. Руська, 45, відповідачем було направлено головного спеціаліста ОСОБА_3 та начальника відділу ДАБК ОСОБА_4, про що складено відповідне направлення про проведення позапланової перевірки № 2 від 15.09.2016 року, зі строком дії направлення з 15.09. до 21.09.2016 року.

06.10.2016 року відповідачем надіслано ОСОБА_1, мешканці м. Ужгород, вул. Руська, 45, лист за № 87/26/15, в якому позивачу запропоновано зявитись 10.10.2016 року о 16.00 год. до відділу ДАБК Ужгородської міської ради для зясування справи щодо влаштованого нею гаражу по вул. Руській, 45.

10.10.2016 року відповідачем повторно складено направлення для проведення позапланової перевірки № 25, зі строком дії направлення з 10.10. до 14.10.2016 року, за яким на підставі наказу ДАБК № 26 від 10.10.2016 року та скарги ОСОБА_2 для здійснення позапланової перевірки на будівництво гаража та демонтаж огорожі по вул. Руська, 45, було направлено головного спеціаліста ОСОБА_3 та начальника відділу ДАБК ОСОБА_4

10.10.2016 року даними особами складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, про те, що ОСОБА_5 по вул. Руській, 45, м. Ужгород побудувала гараж без будівельного паспорта на будівництво гаража та без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, не допустила посадових осіб органу ДАБК на територію по вул. Руська, 45, яка належить позивачу.

Вказаного ж дня до чергової частини Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від оператора « 102» надійшло повідомлення про те, що по вул. Руська, ОСОБА_4 не допускали до обєкта здійснення перевірки, про що було складено відповідний висновок, затверджений т.в.о. начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 11.10.2016 року, який направлено відповідачу листом т.в.о. начальника Ужгородського ВП від 18.10.2016 року.

В подальшому, 12.10.2016 року відповідачем надіслано ОСОБА_1 лист за № 103/26/15, в якому позивачу запропоновано зявитись 17.10.2016 року о 15.00 год. до відділу ДАБК Ужгородської міської ради для зясування справи щодо влаштованого нею гаражу по вул. Руській, 45.

20.10.2016 року відділом ДАБК повторно надіслано позивачу лист за № 114/26/15, в якому позивачу запропоновано зявитись 25.10.2016 року о 15.00 год. до відділу ДАБК Ужгородської міської ради для зясування справи щодо влаштованого нею гаражу по вул. Руській, 45.

25.10.2016 року начальником відділу ДАБК виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_4 прийнято постанову № 16 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн. за те, що ОСОБА_1 не допустила посадових осіб державного архітектурно будівельного контролю по вул. Руська, 45 від 10.10.2016 року, чим порушила п.п. 1 п. 4 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано свого обовязку щодо повного, обєктивного та неупередженого здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки ним не надано доказів на підтвердження забезпечення права позивача на те, щоб бути присутнім під час здійснення такого контролю.

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, державний архітектурно будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з пп.1 п.4 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню.

Відповідно до ч. 2 ст.188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно будівельного контролю на обєкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційним судом встановлено те, що про проведення перевірки відповідач повідомляв позивача листом № 87/26/15 від 06.10.2016 року.

Однак, 10.10.2016 року ОСОБА_1 не допустила посадових осіб органів державного архітектурно будівельного контролю на обєкт будівництва, за адресою м. Ужгород, вул. Руська, 45, під час здійснення ними державного архітектурно будівельного контролю, що є підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.188-42 КУпАП.

Нормами ст. 244-6 КУпАП визначено, що органи державного архітектурно будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад - щодо об'єктів, розташованих в межах населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42); керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об'єктів, розташованих в межах міст Києва та Севастополя (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42); головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі - щодо об'єктів, розташованих на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, за межами населених пунктів та в межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Орган державного архітектурно будівельного нагляду розглядає справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням законодавства з питань надання документів, необхідних для здійснення будівництва, невиконанням законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (частини третя - п'ята статті 96-1, частина третя статті 188-42).

Від імені органу державного архітектурно будівельного нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (частини третя пята статті 96-1, частина третя статті 188-42).

Таким чином, відповідачем правомірно, у межах своєї компетенції та в порядку, визначеному законом, прийнято постанову № 16 від 25.10.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними покликання позивача на неналежне повідомлення про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки такі пояснення спростовуються матеріалами справи.

Недоліки в змісті викликів позивачки до Відділу державного архітектурно будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, на переконання апеляційного суду, є не значними та не впливають на факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та на законність постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради задоволити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року по справі № 308/12552/16-а скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_9