Справа № 644/2199/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 р.Справа № 644/2199/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2017р. по справі № 644/2199/17

за позовом ОСОБА_1

до Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича

про визнання протиправними дії та скасування рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орждонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича про визнання протиправними дії та скасування рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень.

До позовної заяви додавав заяву про звільнення від сплати судового збору , в якій зазначав, що статтею 88 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. У відповідності до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Вказував, що його скрутне матеріальне становище не дозволяє сплатити судовий збір, що позбавляє мене можливості захисту моїх порушених прав. Зазначав, що протягом останнього року він тривалий час перебував на лікуванні в різних лікарнях міста Харкова з різними діагнозами. З 17 травня 2016 року йому встановлено групу інвалідності, копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією додається. Вказує, що на його утриманні перебувають малолітні діти, копії свідоцтв про народження додаються. Посилався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, складнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Просив суд від сплати судового збору за подання позовної заяви до Харківської міської ради про скасування акту індивідуальної дії позивача звільнити. До заяви додавав копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, копії медичних довідок, копії свідоцтв про народження дітей.

Ухвалою Орждонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.05.2017 року в задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору за позовом ОСОБА_1 до Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича про визнання протиправними дії та скасування рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень, - відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича про визнання протиправними дії та скасування рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень, - залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків до 20 квітня 2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.17р. містить посилання, як на підстави для залишення без руху та відмови у звільненні від сплати від судового збору, це «позивачем не надано переконливих доказів, які б свідчили про його тяжкий майновий стан», хоча «позивач подав заяву про звільнення від сплати судового збору, про його скрутне матеріальне становище, лікування, утримання чотирьох малолітніх дітей, має інвалідність», а також у додатках, суд не побачив оригінал довідки про доходи, які, як раз і свідчать про матеріальний стан (дебет), а про витрати (кредит) свідчать інші документи. Вважає ухвалу суду незаконною, як таку що прийнята з порушенням вимог матеріального та процесуального права, та без урахування дійсних обставин справи. Зазначає, що суд мав можливість запросити у органах ДФС інформацію, мав можливість запросити у позивача ті, документи які він вважав як переконливі докази доходів, і найголовніше закон не передбачає, що лише певними доказами повинно підтверджуватися майновий стан, чи то довідкою про доходи, чи то витратами. Зазначає, що відповідно до вимог процесуального законодавства суд першої інстанції повиннен бува чітко зазначити, який доказ і в чому не переконав, а не загальною фразою, переконливих доказів не надано, тобто в усілякому разі така ухвала, підлягає скасуванню. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року №10, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Аналогічної практики, щодо звільнення певних категорій від сплати судового збору, виклав Верховний суд України судова палата по цивільним справам в постанові від 01.03. і 7р. справа №6-152цс17 Посилається на статтю 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Вимогами п.З ч.І ст.199 КАС України Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду. Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до ст.204 КАС України є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. В зв'язку з чим просить суд скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.17р. по справі №644/2199/17 за позовом до Директора Департаменту терконтролю Харківської міської ради. Направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання призначення до розгляду по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Від позивача надійшла письмова заява, в якій просить ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова скасувати, справу направити на новий розгляд по суті. Розгляд справи просив провести без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи відповідача по справі, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без руху, та відмові у задоволенні клопотання про звільнення виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та залишаючи адміністративний позов без руху суд першої інстанції виходив з того, що позивач, пред'являючи позов до Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича про визнання протиправними дії та скасування рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень, в окремій заяві просить звільнити його від сплати судового збору за подання адміністративного позову. Згідно ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Розглянувши зазначену заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення з наступних причин. Зазначив, що позивачем переконливих доказів на підтвердження тяжкого майнового стану не надано, враховуючи викладене, свідчення складного майнового стану позивача відсутні, висновку про неможливість сплати ним судового збору при пред'явленні позову зробити неможна. Таким чином позовна заява не відповідає вимогам ст.106 КАС України. В порушення ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору. З урахуванням викладеного, позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно вимог ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Проте, в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року про відмову в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та залишення позову без руху відсутня вказівка на спосіб усунення недоліків поданої позовної заяви, не зазначено реквізити сплати судового збору, а саме: хто отримувач коштів, його МФО, код ЄДРПОУ, реквізити банку, рахунок, код класифікації доходів бюджету та код ЄДРПОУ суду.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених Законом України «Про судовий збір». Розмір судового збору визначено зазначеним Законом і залежить від об'єктивних ознак позову (заяви) з яких правовідносин виник і який предмет позову.

Між тим, дійшовши висновку про необхідність сплати судового збору, судом першої інстанції не зазначено суму судового збору, порядок його обчислення та з яких підстав він виходив, зазначаючи вказану суму.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем переконливих доказів на підтвердження тяжкого майнового стану не надано.

Положеннями ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен зазначити мотиви з яких він дійшов певних висновків.

Як вбачається зі змісту заяви про звільнення від сплати судового збору, заявник посилається на скрутне матеріальне становище як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано документи в підтвердження майнового стану.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не приділив належної уваги наданим доказам на підтвердження цих обставин, належним чином не дослідив їх.

Вирішуючи заяву позивача про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції повинен був вказати з яких саме причин заява позивача не підлягає задоволенню, та чому надані позивачем документи не є належними доказати підтверджуючими складний майновий стан позивача.

Але суд першої інстанції цього в ухвалі не зазначив, обмежившись загальними висновками про відсутність переконливих доказів.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у звільненні від сплати судового збору необґрунтованим, при прийнятті даного рішення судом першої інстанції не надано оцінки наданих позивачем доказів, чим допущено порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що порушення наведених норм процесуального права є підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення та направлення її до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та постановляє нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2017р. по справі № 644/2199/17 скасувати.

Справу направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає.

.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 30.05.2017 р.