Справа № 286/3502/16-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Невмержицький С.С.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" травня 2017 р. Справа № 286/3502/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "07" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду і просить визнати дії відповідача щодо відмови їй в перерахунку розміру призначеної пенсії по інвалідності як державному службовцю та щодо відмови в переведенні її з пенсії призначеної по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи неправомірними та зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити переведення її з пенсії інваліда ІІ групи, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи, відповідно до п.2, п.10, п.12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення», а також зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії державного службовця по інвалідності ІІ групи, на підставі довідок Державної фінансової інспекції в Житомирській області від 07.12.2016 №06-01-21/5189 та № 01-01-21/5190.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 07.03.2017року у задоволенні позову ОСОБА_4 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначила, що вона з 30.09.2015 року перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирської області і отримує пенсію по інвалідності. Позивач 14.12.2016року звернулася із заявою про переведення її з пенсії призначеної по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Однак, 26.12.2016 знову отримала відмову. Вважає, що рішення відповідача та суду першої інстанції суперечить закону та нормам Конституції.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 197 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу 30.09.2015 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в зв'язку з наявністю в неї 2-ї групи інвалідності (а.с.17).

Наказом №83-0 від 09.09.2016р позивача звільнено з посади головного державного фінансового інспектора відділу інспектування у сфері послуг, матеріального виробництва та фінансових послуг Державної фінансової інспекції в Житомирській області, за власним з 16.09.2016, у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця по інвалідності (а. с. 12).

03.10.2016 та 14.12.2016 позивач звернулася до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявами про здійснення перерахунку пенсії як державному службовцю інваліду 2 групи, відповідно до Закону України «Про державну службу» та про переведення з пенсії по інвалідності 2 групи, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності 2 групи згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» відповідно.

З листів Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №431/Н-8 від 11.10.2016 та №451/Н-8 від 26.12.2016 вбачається, що позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності, як державному службовцю, посилаючись на те, що відповідно до ст. 38 КЗпП України ст.86, пп.2,10,12 розділу 11 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та згідно з п.2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу», втратив чинність Закон №3732, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

На підставі ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсій / за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника/ призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Станом на дату звернення позивача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності 2 групи, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності 2 групи набув чинності (01.05.2016року) Закон України «Про державну службу» 889-VIII від 10.12.2015року (далі по тексту рішення іменовано - Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визнати такими, що втратили чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пункт 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачає, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 названого розділу для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Позивач станом на день (01.05.2016року) набрання чинності Законом № 889-VIII займала посаду державного службовця, що підтверджується копією наказу ДФС в Житомирській області №83-О від 09.09.2016року та мала понад 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За наведених обставин, на позивача поширюються положення статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами)

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами та в редакції чинній на дату подання позивачем заяви) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

З матеріалів справи слідує, що позивач безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії (як державному службовцю інваліду 2 групи, відповідно до Закону України «Про державну службу») працювала на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, державну службу припинила.

З огляду на обумовлені обставини справи та положення законодавства, позивач є інвалідом 2 групи, має стаж на посаді державної служби понад 20років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, державну службу припинила, а відтак вона має право на призначення пенсії по інвалідності згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Отож, у позивача наявні правові підстави для переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи відповідно до Закону України «Про державну службу».

За таких обставин, позовна вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у переведенні з призначеної пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи підлягає до задоволення.

Стосовно ж вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити переведення позивача з пенсії інваліда ІІ групи, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи, то відповідно до пунктів 1.1 та 4.3 названого вище Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі є органом, що призначає пенсію.

Після надходження заяви та за документів орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто підставою для повідомлення про відмову у призначені пенсії може бути виключно рішення ПФУ, прийняте з цього питання.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи обумовлене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008року, постанові ВАСУ від 28.07.2015року справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

За наведених обставин, апеляційна скарга позивача у названій частині підлягає до задоволення частково, а рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям у названій частині нового рішення про зобов'язання відповідача розглянути подані позивачем заяви про переведення з пенсії по інвалідності 2 групи, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності 2 групи згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» і додані до них документи (в тому рахунку і довідки Державної фінансової інспекції в Житомирській області від 07.12.2016 №06-01-21/5189 та №01-01-21/5190) та прийняти відповідне рішення з урахуванням того, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно ст.37 Закону України «Про державну службу».

Стосовно ж позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку, призначеної позивачу пенсії по інвалідності як державному службовцю та зобов'язання здійснити перерахунок такої пенсії, то у задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити, оскільки вимоги про перерахунок пенсії державного службовця (яка на дату звернення до суду з позовом не була призначена) є передчасними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "07" березня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_3 у переведенні з призначеної пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи.

Зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути подані ОСОБА_3 заяви про переведення її з пенсії по інвалідності 2 групи, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності 2 групи згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» та додані до неї документи в тому рахунку і довідки Державної фінансової інспекції в Житомирській області від 07.12.2016 №06-01-21/5189 та №01-01-21/5190 та прийняти відповідне рішення з урахуванням того, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно ст.37 Закону України «Про державну службу».

У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гетьмана Виговського,12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

4-третій особі: - ,