Справа № 813/395/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4438/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Червоноградської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и л а :

30.01.2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області №9930-14 від 07.10.2016, яким визначено позивачу податкове зобов'язання за 2015 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 12000 грн. 95 коп.

Позовні вимоги мотивує тим, що нерухомість за якою було нараховано податок, це будівля сільськогосподарської діяльності позивача.

Крім того, сільською радою було видано рішення про встановлення місцевого податку лише 23.01.2015, тобто значно пізніше ніж 15.07.2014 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017р. позов задоволено.

Податковий орган оскаржив дану постанову з підстав неповного з'ясування судом обставин, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачка не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні Податкового кодексу, а тому на неї не розповсюджуються пільги, визначені пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 цього кодексу.

Обов»язок сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, покладено на позивача після набрання чинності Законом №71-VIII від 28.12.2014р., а не поширено на період до набрання чинності, тобто до 01.01.2015.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивачку, яка просить залишити без змін рішення суду, представника податкового органу, яка просить задоволити апеляційну скаргу, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 985, 3 кв.м., корівник А-1, що стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.10 зворот).

07.10.2016 року Червоноградською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 9930-14.

Позивач оскаржила в адміністративному порядку вказане податкове повідомлення-рішення та за результатами розгляду, рішеннями ГУ ДФС у Львівській області від 04.01.2017 року №37/10/13-0110-01-05 скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с.7 - 9, 11 зворот).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, установлений на території Банюнинської сільської ради рішенням від 23.01.2015 року № 10, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року, виходячи з наступного:

згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статтею 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В розумінні підпункту 266.2.1. пункту 266.2. статті 266 об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.5.1. пункту 266.5. статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пунктів 10.1 та 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та плати за землю).

Тобто, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належить до місцевих податків, особливості введення якого передбачені ст. 12 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 12.3.2 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 143 Конституції України.

Судом встановлено, що рішенням Банюнинської сільської ради від 23.01.2015 року № 10 встановлено місцеві податки і збори на 2015 рік.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що зміни щодо будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" ухвалений 28.12.2014, тобто після 15.07.2014, а податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, установлений на території Банюнинської сільської ради встановлено рішенням Банюнинської сільської ради від 23.01.2015 року № 10, тому з урахуванням внесених Законом змін та рішення з метою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Колегія суду приймає до уваги твердження суду першої інстанції та апелянта, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні Податкового кодексу України, оскільки сільськогосподарським товаровиробником може бути лише юридична особа (пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України), а тому на неї не розповсюджуються пільги, визначені пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову - ч.2 згаданої статті.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Червоноградської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017р. по справі №813/395/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець

Повний текст судового рішення виготовлено 02.06.17