Справа № 154/1234/17
Суддя: Пікула Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В. ,

при секретарі Грабовської Г.О.,

представників відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Володимир-Волинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною відмову в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці, обґрунтовуючи в позовній заяві свої вимоги тим, що він працював на посаді заступника голови Володимир-Волинського міського суду і після виходу в відставку в травні 2013 року з того часу перебуває на обліку в відповідача як суддя в відставці, отримуючи щомісячне довічне грошове утримання, нараховане відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010р. «Про судоустрій і статус суддів» у первісній його редакції в розмірі 90 відсотків отримуваної ним на посаді заступника голови Володимир-Волинського міського суду суддівської винагороди, що складалася з посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, доплат за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу і перебування на адміністративній посаді в суді в розмірі 5 відсотків посадового окладу.

Постановою Володимир-Волинського міського суду від 23.06.2016р., з урахуванням пункту 4 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України від 09.06.2016р. № 4-рп/2016, яким передбачено, що в разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці, зобовязано відповідача Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснювати перерахунок та виплату призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання без обмеження його граничного розміру, з 18 травня 2016 року, без обмеження певним строком.

Цим же судовим рішенням зобовязано відповідача і надалі здійснювати перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці в разі зміни розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

У звязку із підвищенням з 01.12.2016р. розміру мінімальної заробітної плати і відповідно розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 01 грудня 2016 року ним було подано до відповідача заяву про здійснення перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці, з 01 грудня 2016 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 01.12.2016р. № 482.

Проте, відповідачем було здійснено перерахунок призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці не з 01.12.2016р., а з 05.01.2017р., а на його повторні заяви від 17.01.2017р. та 28.03.2017р. щодо неправомірності таких дій відповідача, останнім його було повідомлено листами відповідно від 31.01.2017р. № 13/с-02 і 10.04.2017р. № 59/с-02 про те, що перерахунок щомісячного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Крім того, з 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016р. № 1774, яким встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром 10740 грн. з 01 січня по 04 січня включно 2017 року до набрання чинності 05 січня 2017 року Законом України Про Вищу раду правосуддя, що не передбачає такого обмеження грошового утримання.

Вважає, що відмова відповідача в здійсненні йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці за період з 01.12.2016р. по 04.01.2017р. включно та у виплаті щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня по 04 січня 2017 року включно без обмеження його граничного розміру з підстав, викладених вище у його листах, порушує його конституційні права, свободи та законні інтереси, а тому є протиправною.

Позивач просить визнати протиправною відмову відповідача в здійсненні перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці за період з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно без обмеження його граничного розміру та зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату йому призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці в розмірі 90 відсотків грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 01.12.2016р. № 482, за період з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат, а також стягнути з Державного бюджету України в його користь понесені ним судові витрати в справі.

У судове засідання позивач не зявився, але подав до суду заяву, в якій зазначає, що позов підтримує повністю, та просить задовольнити повністю цей позов, а розгляд справи проводити без його участі.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просять у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмовому запереченні на адміністративний позов, яке просять приєднати до справи.

При цьому, представники відповідача обґрунтовували заперечення позову тим, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Крім того, з 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016р. № 1774, яким встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром 10740 грн. та особливий порядок його виплати в період роботи до набрання чинності 05 січня 2017 року Законом України від 21.12.2016р. № 1798-VIII Про Вищу раду правосуддя, яким передбачено виплату щомісячного довічного грошового утримання без обмеження максимальним розміром та без урахування особливого порядку його виплати в період роботи.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача, перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що позивач працював на посаді заступника голови Володимир-Волинського міського суду і після виходу в відставку в травні 2013 року з того часу перебуває на обліку в відповідача як суддя в відставці, отримуючи щомісячне довічне грошове утримання, нараховане відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010р. «Про судоустрій і статус суддів» та Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 в розмірі 90 відсотків отримуваної ним на посаді заступника голови Володимир-Волинського міського суду суддівської винагороди, що складалася з посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, доплат за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу і перебування на адміністративній посаді в суді в розмірі 5 відсотків посадового окладу.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік із змінами, внесеними Законом № 1384- VIII від 19.05.2016р., в Україні установлено такі розміри мінімальної заробітної плати в 2016 році в місячному розмірі: з 01 січня 1378 грн.; з 01 травня 1450 грн.; з 01 грудня 1600 грн.

У звязку із збільшенням з 01 грудня 2016 року розміру мінімальної заробітної плати до 1600 грн. відповідно з цієї дати збільшився розмір суддівської винагороди працюючого судді на посаді заступника голови місцевого загального суду, що підтверджується довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 01.12.2016р. № 482.

Отже, у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці з 01 грудня 2016 року на підставі ч.3 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010р. № 2453-VI; ч.3 ст.141 цього Закону в редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015р. № 213-VIII відповідно до Рішень Конституційного Суду України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013; 08.06.2016р. № 4-рп/2016, та ч.4 ст. 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016р. № 1402-VIII.

Для реалізації цього права 01 грудня 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці на підставі приєднаної до заяви довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 01.12.2016р. № 482, але через не реагування відповідача на цю заяву, повторно звернувся 17 січня 2017 року і 28 березня 2017 року із відповідними заявами, в яких виклав обґрунтування здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання саме з 01 грудня 2016 року, що підтверджується наявними в справі копіями цих заяв з відмітками відповідача про їх отримання, проте отримав від відповідача відмову в задоволенні його заяв, що підтверджується листами відповідача відповідно від 31.01.2017р. № 13/с-02 і 10.04.2017р. № 59/с-02.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідачем було здійснено перерахунок призначеного позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці лише з 05 січня 2017 року.

Крім того, з 01 січня по 04 січня 2017 року виплата позивачеві щомісячного довічного грошового утримання була обмежена фіксованою сумою 10740 грн., що підтверджено в письмовому запереченні відповідача на адміністративний позов від 30.05.2017р. № 1795/09-08 та його представниками в судовому засіданні.

З пояснень представника відповідача ОСОБА_4 вбачається, що з 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016р. № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром 10740 грн., що діяло до набрання чинності 05 січня 2017 року Законом України від 21.12.2016р. № 1798-VIII «Про вищу раду правосуддя», яким не передбачено обмеження щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці певним граничним розміром.

При цьому, жоден з представників відповідача не обґрунтував, яким же нормативним актом передбачено здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці з 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відсутні посилання на нормативний акт, що передбачає здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці саме в названі вище строки, і в листах відповідача від 31.01.2017р. № 13/с-02 і 10.04.2017р. № 59/с-02 та його письмовому запереченні на адміністративний позов від 30.05.2017р. № 1795/09-08.

Водночас, доводи позивача щодо протиправності відмови відповідача в здійсненні перерахунку призначеного позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці з 01 грудня 2016 року, коли змінився розмір суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, по 04 січня 2017 року включно та виплаті цього грошового утримання за період з 01 січня по 04 січня 2017 року включно без обмеження його граничним розміром, приймаються судом як такі, що узгоджуються з вимогами чинного законодавства України, Рішеннями Конституційного Суду України, судовою практикою Європейського суду з прав людини, а також правовими позиціями Верховного Суду України.

Так частиною третьою ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010р. № 2453-VI, частиною третьою ст. 141 цього Закону в редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015р. № 213-VIII, відповідно до Рішень Конституційного Суду України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013; 08.06.2016р. № 4-рп/2016, та частиною четвертою ст. 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016р. № 1402-VIII передбачено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, жодний із зазначених вище Законів не визначає строку здійснення перерахунку грошового утримання, а саме з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, як про це зазначає відповідач.

Відповідно до ст. 45 ч.4 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст. 84 ч.1 абзац 1 Закону України Про пенсійне забезпечення перерахунок призначеної пенсії в разі її підвищення провадиться з 1 числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.

Виходячи з основоположних прав і свобод людини та громадянина, закріплених в Конституції України, Європейській конвенції з прав людини, практики Європейського суду з прав людини, суддя в відставці не може бути менш захищеним, ніж особа, яка є пенсіонером за віком, враховуючи при цьому, що після призначення позивачеві в 2013 році щомісячного довічного грошового утримання як судді в відставці Пенсійним фондом України 01.07.2013р. було видано на його імя Пенсійне посвідчення, серії ААЗ, № 023007, копія якого приєднана до справи, що дає йому право на рівні з пенсіонерами користуватися відповідними пільгами.

Відповідно до ч.7 ст. 9 КАС України в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини ( аналогія закону ), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права ( аналогія права ).

Зазначене положення закону зобовязує суд для усунення прогалин у правовому регулюванні спірних відносин застосовувати інститут аналогії закону і права.

Отже, за відсутністю законодавчого визначення строку здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці у зазначених вище законах: Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010р. № 2453-VI, Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015р. № 213-VIII, Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016р. № 1402-VIII, за аналогією закону, початок строку здійснення відповідачем перерахунку призначеного позивачеві щомісячного довічного грошового утримання має визначатися з 01 грудня 2016 року на підставі поданої ним заяви про перерахунок грошового утримання від 01.12.2016р. і довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 01.12.2016р. № 482.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, за яким Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони мають вищу юридичну силу в порівнянні з підзаконними актами.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а відповідно до ч.1 ст. 9 цього Кодексу суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Тому застосування правових та інших відомчих актів, положень, розяснень центральних органів виконавчої влади, в тому числі Пенсійного фонду України, щодо строків здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці, що суперечать законам України, є порушенням Конституції України, в ч.2 ст. 8 якої зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Обмежуючи позивачеві виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці з 01 січня по 04 січня 2017 року включно до фіксованої суми 10740 грн., відповідач у листі від 31.01.2017р. № 13/с-02 повідомляв позивача, що зазначене обмеження щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці максимальним розміром 10740 грн. встановлено з 01 січня 2017 року Законом України від 06.12.2016р. № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а з 05 січня 2017 року щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в відставці без обмеження максимальним розміром на підставі Закону України від 21.12.2016р. № 1798-VIII Про Вищу раду правосуддя, що не передбачає такого обмеження грошового утримання.

Проте, відповідно до частин 2,3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, дія якої поширюється на всі нормативно-правові акти різних галузей права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини ( стаття 7 ).

Європейський Суд з прав людини в своїй діяльності розглядає принцип незворотності дії закону в часі передусім як складову верховенства права, тісно повязуючи її з категоріями правової певності та захисту довіри до держави, ставлячи таким чином заслін ущемленню прав і свобод людини з боку влади.

Саме така спрямованість цього принципу робить його важливою гарантією безпеки людини і громадянина, їх довіри до держави, про що зазначено в мотивувальній частині зазначеного вище Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99.

Правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.02.2017р. у справі № 6-2705цс16 також підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Довідкою про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці від 01.12.2016р. № 482, виданою позивачеві, підтверджено, що станом на 01.12.2016р. суддівська винагорода заступника голови місцевого загального суду Волинської області складає 28 000 грн.

Отже, призначене позивачеві щомісячне довічне грошове утримання станом на 01.12.2016р. складало, без урахування сплати податку і військового збору, 25 200 грн. ( 28 000 грн. х 90% )

Тому положення Закону України від 06.12.2016р. № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України в частині щодо обмеження з 01 січня 2017 року граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці максимальним розміром 10740 грн., відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, не поширюються на правовідносини, що виникли до його ухвалення.

Крім того, Конституційний Суд України в підпункті 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення від 03.06.2013р. № 3-рп/2013, з посиланням на викладені в абзацах 6, 7 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007р. № 4-рп/2007 положення, підтвердив свою правову позицію про те, що встановлення законом граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та порушує принцип незалежності суддів, а тому не відповідає ч.3 ст. 22, ч.1 ст. 126 Основного закону України.

Постановою Володимир-Волинського міського суду від 23.06.2016р., що набрала законної сили 05.07.2016р., зобовязано відповідача здійснювати перерахунок та виплату позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці без обмеження його граничного розміру.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України постанова суду, що набрала законної сили, обовязкова для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для усіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти адміністративного позову, ні відповідач, ні його представники в судовому засіданні не надали суду жодних беззаперечних доказів правомірності відмови відповідача в здійсненні перерахунку призначеного позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці за період з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно без обмеження його граничного розміру.

Таким чином, аналізуючи викладене вище, з урахуванням судової практики з вирішення справ зазначеної категорії, суд доходить висновку, що є достатні підстави для визнання протиправною відмову відповідача в здійсненні перерахунку призначеного позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно без обмеження його граничного розміру та зобовязання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці в розмірі 90 відсотків грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді в місцевому загальному суді Волинської області, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 01.12.2016р. № 482, за період з 01.12.2016р. часу звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, по 04 січня 2017 року включно, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат.

На підставі ст.ст. 22 ч.ч. 2, 3; 126 ч.1 Конституції України, ч.3 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010р. № 2453-VI; ч.3 ст.141 цього Закону в редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015р. № 213-VIII відповідно до Рішень Конституційного Суду України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013; 08.06.2016р. № 4-рп/2016, та ч.4 ст. 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016р. № 1402-VIII, ст. 45 ч.4 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 84 ч.1 абзац 1 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 94 ч.1, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в здійсненні перерахунку призначеної ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці, починаючи з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно без обмеження його граничного розміру.

Зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці в розмірі 90 відсотків грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 01.12.2016 року № 482, за період з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути із Державного бюджету на користь ОСОБА_3 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула