Справа № 2-а-1330/11/1527
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 р.Справа № 2-а-1330/11/1527

Категорія: 10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Гудіна Н.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2011 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про поновлення строку звернення до суду та зобовязання здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

06.01.2011 року ОСОБА_2 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період 2009-2010 р.р. в сумі 2268,75 грн.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2011 року відмовлено у поновленні пропущеного строку та залишено адміністративний позов без розгляду за період по 06.07.2010 року.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2011 р. позов ОСОБА_2 задоволено з 06.07.2010 року.

25.02.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси подано апеляційну скаргу на вказану постанову Суворовського районного суду м. Одеси.

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, у звязку з чим ставиться питання про скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2011 року та постановлення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно визначено період, за який адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Судом першої інстанції не визначено позивачу кінцевий термін перерахунку недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни. Оскільки вказана виплата здійснюється щомісячно і судом встановлено, що відповідач порушував права позивача протягом строку заявленого у позові, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені саме по день звернення до суду.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. А тому її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач має здійснити перерахунок та виплату за період з 06.07.2010 року по 06.01.2011 року.

Що стосується вимог позивача про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у сумі 2268,75 гривень, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України»обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача.

Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом. Положення цього Закону не є перешкодою для застосування величини мінімальної пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 184, 185, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 06.07.2010 року по 06.01.2011 року з урахуванням фактично виплачених сум у цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1