Справа № 233/101/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартиненко В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року справа №233/101/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року по справі №233/101/17 (головуючий І інстанції Мартиненко В.С.) за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання незаконними дії у звязку з тим, що перерахунок допомоги по безробіттю був здійснений не в повному обсязі; зобовязання повторно провести перерахунок допомоги по безробіттю з урахуванням трудового стажу в період з 15.08.1997 року по 30.06.2015 року, з 08.07.2015 року з виплатою недоотриманих сум з 08.07.2015 року; зобовязання повторно провести перерахунок допомоги по безробіттю з урахуванням середнього заробітку у сумі 45000 гривень 00 копійок за 6 місяців перед звільненням та постановкою до Костянтинівського міського центру зайнятості з 08.07.2015 року з виплатою недоотриманих сум з 08.07.2015 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 28 лютого 2017 року закрито провадження в частині позовних вимог, що стосуються повторного перерахунку допомоги по безробіттю з врахуванням трудового стажу в період з 15.08.1997 року по 30.06.2015 року з 08.07.2015 року, з виплатою недоотриманих сум з 08.07.2015 року.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає дії Костянтинівського міського центру зайнятості по не зарахуванню середньої заробітної плати у сумі 45000 гривень за останні 5 місяців для виплати допомоги по безробіттю незаконними. Позивач також вважає, що суд першої інстанції при винесені постанови не врахував ухвалу Вищого адміністративного суду України від 1.12.2016 року по справі № 233/4709/15 за схожим позовом до Костянтинівського міського центру зайнятості де було зазначено, що неперерахування роботодавцем сум єдиного соціального внеску на загальнообовязкове соціальне страхування не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги по безробіттю. Крім того, згідно даних податкової служби та єдиної бази персоніфікації вбачається, що на всі виплати в період з 23.12.2014 року по 30.06.2015 року приватним підприємцем ОСОБА_4 нарахований єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляді адміністративної справи за його відсутністю.

Відповідачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляді адміністративної справи за відсутністю представника відповідача.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що у відповідності до вимог ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» наказом від 02.07.2015р. №НТ 150702 позивачеві було надано статус безробітного.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2015 року по справі № 233/4709/15-а, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.12.2015р.,було зобовязано Костянтинівський міський центр зайнятості призначити позивачеві допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу з 23.12.2014 року по 30.06.2015 року з 08.07.2015 року з виплатою недоотриманих з 08.07.2015 року сум.

На виконання наведеного судового рішення відповідачем було виплачено позивачеві допомогу по безробіттю з 09.07.2015 року як застрахованій особі, в мінімальному розмірі у відповідності до п.3 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності від 15 червня 2015 року N 613.

У частині 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Відповідно до п.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затверджено наказом Міністерства соціальної політики України 15 червня 2015 року N 613, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 09 липня 2015 р. за N 821/27266 (далі Порядок №613), якщо страховий стаж протягом 12 місяців, що передують реєстрації особи як безробітної, становить шість або більше місяців, допомога по безробіттю визначається у відсотках до її середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), визначеної відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року N 1266, залежно від страхового стажу: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

У п.3 Порядку №613 визначено, що якщо страховий стаж протягом 12 місяців, які передують реєстрації особи як безробітної, менший шести місяців або особа була звільнена з останнього місця роботи на підставах, передбачених пунктами 3, 4, 7 і 8 частини першої статті 40, статтями 41 (крім пункту 5) і 45 Кодексу законів про працю України, та в разі, якщо ця робота була її останнім видом зайнятості, допомога по безробіттю призначається в мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд).

Порядок обчислення страхового стажу встановлено ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно частини 1 якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

За приписами частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження - у порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-7) вбачається, що позивачеві під час роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було нараховано заробітну плату в розмірі 45 000 грн. за кожний місяць з січня 2015р. по червень 2015р. . Однак, сплата єдиного соціального внеску за цей період роботодавцем не здійснена.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскільки страховий стаж позивача протягом 12 місяців, які передують реєстрації особи як безробітної, менший шести місяців, то відповідачем правомірно було визначено розмір допомоги по безробіттю у відповідності до вимог п.3 Порядку №613 . За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що наявними в матеріалах справи даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування не підтверджено сплату страхових внесків під час роботи позивача у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги.

Виходячи з положень ст..244-2 КАС України обовязковим при застосуванні судами є висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України, а тому посилання позивача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016р. колегією суддів не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року по справі №233/101/17 - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року по справі №233/101/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

ОСОБА_2