Справа № 819/567/17
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/567/17

06 червня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Косюк О.П.

за участю:

представника позивача Оленяк В.Я.

представника відповідача Кущак В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Державного агентства земельних ресурсів України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Державне агентство земельних ресурсів України звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами:

На примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №819/63/16 про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області. 24.01.2017 представником Держземагенства повідомлено державного виконавця про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, а саме направлено заяву про зупинення виконавчого провадження. Проте, головним державним виконавцем не надано відповідь на вказану заяву та 02.02.2017 винесено постанову про накладення на Позивача штрафу у розмірі 10 200 грн.

Позивач вважає таку постанову передчасною та такою що підлягає до скасування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в адміністративному позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог Державного агентства земельних ресурсів України та пояснив, що головний державний виконавць при винесенні постанови про накладення штрафу від 02.02.2017 діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав:

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з 12.10.2016 перебуває виконавче провадження ВП №52640050 з примусового виконання виконавчого листа №819/63/17 виданого 01.04.2016 Тернопільським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області. Боржником у даному виконавчому провадженні є Державне агентство земельних ресурсів України.

12.10.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрите виконавче провадження ВП №52640050.

Держемагенство 14.02.2016 звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у зв'язку з реорганізацією територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у зв'язку із невиконанням боржником рішення суду, 02.02.2017 винесено постанову про накладення на Державне агентство земельних ресурсів України штрафу у розмірі 10 200 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу Державне агентство земельних ресурсів України звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, Інструкцією з організації примусового виконання затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за N 1302/29432 (далі - Інструкція), Кодексом адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби (п.3 ч.1 ст.256 КАС України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону №1404).

Частиною першою статті 18 Закону №1404 встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконовець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов'язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Згідно до абз.2 п.1 розділу ІІ Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3 розділу ХІV Інструкції у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається із ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Тобто, вказаною нормою закону передбачено накладення штрафу у разі невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

Суд критично ставиться до посилань позивача на те, що оскаржувана постанова є незаконною оскільки Державним агентством земельних ресурсів України направлено до відповідача заяву про зупинення виконавчого провадження, з огляду на наступне:

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну сторони.

Так, 14.12.2016 Держземагенство звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у зв'язку з реорганізацією територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (а. с. 10-12).

З листа Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 слідує, що заява про заміну сторони виконавчого провадження буде розглянута після повернення адміністративної справи №819/63/16 з Вищого адміністративного суду України (а. с. 13).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази надіслання до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ та отримання ними заяви про зупинення виконавчого провадження від 24.01.2017.

В матеріалах справи наявний лист відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ №20-1/819/567/17/25 від 29.05.2017 в якому вказано що заява Державного агентства земельних ресурсів України від 24.01.2017 про зупинення виконавчого провадження ВП №52640050 на адресу Відділу не надходила. Також в листі зазначено, що на адресу Відділу надходила заява № б/н від 01.03.2017 в додатках до якої долучено копію вищевказаної заяви від 24.01.2017р. та копію заяви про заміну сторони виконавчого провадження, що стало підставою для винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 20.03.2017 №52640050 (а. с. 37).

Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме 02.02.2017 у Відповідача були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження ВП №52640050.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що постанова винесена 02.02.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення на Державне агентство земельних ресурсів України штрафу у розмірі 10 200 грн. - є правомірною.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постановив виготовлено 06.06.2017р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.