Справа № 760/11626/16-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 09 вересня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_3, внаслідок чого зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити раніше призначену пенсію ОСОБА_3 з дати припинення її виплати.

18 січня 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про прийняття додаткового судового рішення щодо стягнення понесених ним судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу.

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року в задоволенні цієї заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та стягнути на його користь понесені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.06.2016 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір, предметом якого є надання юридично - консультативних послуг щодо судового оскарження припинення виплати позивачеві пенсії відповідним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно п.5.1 вищезазначеного договору замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату у розмірі 4000 грн. (без ПДВ) в день підписання договору, а також у випадку вирішення справи на користь замовника, замовником додатково сплачується на користь виконавця грошова винагорода в розмірі 5000 грн. (без ПДВ) не пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду законної сили або добровільного призначення замовнику пенсії самостійно органом Пенсійного фонду України.

Згідно акту про прийняття - передачі виконаних робіт від 11.01.2017 року з погодинним описом дій виконавця по договору про надання юридичних послуг у межах даної справи, обсяг наданої правової допомоги становить 8 годин, а також сплати 8000 грн. винагороди.

Фактичні понесені витрати на правову допомогу становлять 9000 грн., що підтверджується квитанціями про сплату від 24.06.2016 року та 23.12.2016 року, актом виконаних робіт від 11.01.2017 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правову допомогу позивачем не підтверджені належним чином, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до глави 6 Кодексу адміністративного судочинства України склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

Відповідно до вимог статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

В свою чергу, документами, які підтверджують витрати, можуть бути: договір про надання правової допомоги, в якому повинно бути обов'язково зазначено, в якій справі здійснюється представництво прав та інтересів, розмір гонорару та порядок його оплати. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Довіреність (ордер). Документ, що свідчить про оплату послуг (платіжне доручення, банківська виписка, видатковий касовий ордер). Факт здійснення оплати підтверджує призначення платежу, щоб можливо було визначити, що дані витрати відносяться саме до конкретного договору та справи, а не до будь-якої іншої.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-VІ, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні ( ст.2 Закону).

Так, в матеріалах справи наявний договір про надання юридичних послуг від 24.06.2016 року укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В той же час, з наданих суду документів не вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_4 є фахівцем у галузі права.

З наданого акту про прийняття-передачу виконаних робіт від 11 січня 2017 року не вбачається, які конкретно послуги були надані та їх зв'язок з розглядом даної справи.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання правової допомоги позивачу безпосередньо ОСОБА_4, як і відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають з останнім у трудових відносинах.

Крім того, відсутнє належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу, не доведено факт відповідності заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу законодавчо встановленому граничному розміру цих витрат.

За викладених обставин, підстави для компенсації витрат на правову допомогу згідно ст.90 КАС України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно залишено позовну заяву без задоволення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст.98, 168, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала в повному обсязі складена 01 червня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.М.Оксененко

І.В.Федотов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.