Справа № 815/5782/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5782/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 25000,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 25000,00 грн.

Представник позивача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; згідно наданого до суду клопотання, розгляд справи просив здійснити без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи, в силу ч.11 ст.35 КАС України, повідомлений належним чином.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, знаходиться на обліку ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 ст.36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що на підставі наявної інформації та згідно ст. 267 Податкового кодексу України державною податковою інспекцією у Київському районі Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від № 25094-17 від 22.06.2015р., якої ОСОБА_1 визначено податкове зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 ст.36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Судом встановлено, що за Відповідачем зареєстрований транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 500 2012-го року випуску з обємом двигуна 4663 куб. см. (а.с. 11).

Згідно з п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.20.1.19 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

19/02.2016 року в звязку з несплатою в добровільному порядку податку позивач склав та направив на адресу відповідача податкову вимогу № 109-23 від 16/02.2016р. на суму 25000,00 грн. (а.с. 9).

На час розгляду справи сума заборгованості в розмірі 25000,00 грн. відповідачем не сплачена.

На підставі зазначених норм, з урахуванням того, що Відповідачем податкове повідомлення рішення № 25094-17 від 22.06.2015р. не оскаржувалось та до суду не було надано заперечень на позов, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 25000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони належать до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 25000,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 65000, м. Одеса, вул. пр.-т ОСОБА_2, 14, кв. 186) податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб (код платежу 18011000) в розмірі 25000 грн. (двадцять пять тисяч гривень) на рахунок № 0005, отримувач УК у м. Одесі/Київський р-н, код ЄДРПОУ отримувача - 38016923, банк ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, призначення платежу - *;147;; стягнення заборгованості в межах виконавчого провадження;;;

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.