Справа № 1423/504/2011
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

3 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Волкова О.Ф., Гриціва М.І., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України постановою від 23 лютого 2016 року постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2012 року, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2013 року про часткове задоволення позову - скасував, у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Ухвалою Верховного Суду України від 13 січня 2017 року ОСОБА_2 повідомлено про недоліки заяви та надано строк для їх усунення до 28 лютого 2017 року, а ухвалою від 14 березня 2017 року Верховний Суд України продовжив строк для усунення недоліків заяви до 17 квітня 2017 року.

У визначений судом строк заявник недоліки заяви усунув.

Заява про перегляд судових рішень подана з пропуском строку, встановленого статтею 238 КАС та містить клопотання про його поновлення.

У разі пропущення строку, встановленого, частинами першою-четвертою статті 238 КАС, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання про допуск справи до провадження (частина п'ята статті 238 КАС).

Колегія суддів визнає поважними причини пропуску строку та поновлює його.

У заяві ОСОБА_2 посилається, зокрема, на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального і процесуального права та на невідповідність судового рішення касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, що підтверджується, на його думку, копіями ухвал Вищого адміністративного суду України від 11 січня і 17 лютого 2012 року (№№ К/9991/75524/11, К-3249/08 відповідно) та копією постанови Верховного Суду України від 24 квітня 2012 року (№ 21-73а12).

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку, що судом касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті ж самі норми матеріального і процесуального права та, що висновок суду касаційної інстанції суперечить висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України.

Так, у рішеннях, наданих на обґрунтування заяви, предметом спору є виплата надбавки відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, а саме - повнолітніх дітей (студентів).

Тоді як у рішенні, про перегляд якого подано заяву, спір виник щодо невиплати ОСОБА_2 надбавки на утримання неповнолітньої доньки його дружини.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Колегія суддів дійшла висновку, що обставини, встановлені у справі, судове рішення в якій оскаржується, не є подібними до обставин, встановлених у справах, копії судових рішень в яких додано до заяви.

Крім того, Рішення Конституційного Суду України, постанови Пленуму Верховного Суду України, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_2, не можуть бути надані на підтвердження різного правозастосуванням, оскільки прикладом зазначеного можуть бути лише рішення суду (судів) касаційної інстанції.

Щодо витребування копії рішення Європейського суду з прав людини «Савіна проти України», то, заява про перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах може бути подана на підставі пункту 3 частини першої статті 237 КАС - встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

Тобто рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, може бути підставою для подання заяви тільки в разі встановлення порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні судом тієї справи, судове рішення в якій просить переглянути заявник.

Із заяви та долучених до неї матеріалів не вбачається, що справа, з рішенням касаційного суду у якій не погоджується заявник, була предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Тому клопотання про витребування належним чином завіреної копії такого рішення в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, оскільки його немає у розпорядженні особи, яка подає заяву, не може бути задоволене.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання заяви про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2016 року.

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності за заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда
Судді: О.Ф. Волков М.І. Гриців