Справа № 307/1023/14-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Київ К/800/22582/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Пасічник С.С.,
Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання відновити виплату пенсії на пільгових умовах, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправним рішення щодо припинення виплати йому пенсії за віком на пільгових умовах, оформлене протоколом комісії по призначенню пенсій від 23 грудня 2013 року № 31, та зобов'язання відповідача відновити виплату такої пенсії з 23 грудня 2013 року.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області від 23 грудня 2013 року щодо припинення виплати ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано відповідача відновити ОСОБА_4 виплату пенсії на пільгових умовах з дня її припинення. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, правонаступником якого є Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 14 червня 1985 року по 29 серпня 1991 року ОСОБА_4 постійно працював помічником командира взводу у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні. Вказана професія (посада) передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 (розділ 1 підрозділ 5 позиція 1010600б-22988).

25 січня 2012 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно протоколу Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області від 20 лютого 2012 року № 6215 ОСОБА_4 призначено таку пенсію з 21 лютого 2012 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Комісією по призначенню пенсій Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області 23 грудня 2013 року з посиланням на пункт 9 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), прийнято рішення про припинення виплати ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю у нього необхідного пільгового стажу, визначеного статтею 13 Закону № 1788-XII, оскільки у період з 1 січня 1988 року по 31 серпня 1991 року позивач працював також за сумісництвом лікарем-травматологом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має необхідний загальний та пільговий (спеціальний) стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За змістом пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Статтею 100 Закону № 1788-XII визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

За правилами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно пункту 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 у період з 14 червня 1985 року по 29 серпня 1991 року працював помічником командира 9-го воєнізованого гірничорятувального загону повний робочий день і це було його основним місцем роботи, що підтверджується записами його трудової книжки та уточнюючою довідкою і не оспорюється сторонами. Пільговий стаж позивача складає 6 років 2 місяці 29 днів. Пільговий характер роботи за вказаною професією (посадою) підтверджений результатами атестації робочих місць за умовами праці відповідно до наказу від 23 жовтня 1995 року № 84.

Окрім того, з довідки Центральної міської лікарні імені Титова від 9 листопада 2011 року № 453 вбачається, що позивач у період з 1 січня 1988 року по 31 серпня 1991 року у вільний від основної роботи час працював на 0,5 ставки лікарем-травматологом.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з того, що робота ОСОБА_4 на 0,5 ставки лікарем-травматологом в Центральній міській лікарні імені Титова здійснювалася у вільний від основної роботи час і не впливала на роботу за основною посадою помічником командира 9-го воєнізованого гірничорятувального загону, яка передбачена Списком № 1 та виконувалася позивачем протягом повного робочого дня, а тому рішення відповідача про припинення виплати йому пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року прийняті з додержанням норм права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області - залишити без задоволення.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання відновити виплату пенсії на пільгових умовах - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.