Справа № 1570/1335/2012     
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/1335/2012
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року м. Одеса У залі судових засідань № 25
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л. І.
при секретарі судового засідання - Галушко А. В.
за участю сторін:
представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)
представника відповідача від
ГУНП в Одеській області - ОСОБА_2 (по довіреності)
представників відповідачів - не з'явилися
третя особа - не з'явилася
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Ізмаїльського міського відділу (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа - Ізмаїльський ВП ГУ НП в Одеській області про скасування наказів, поновлення на посаді, зобовязання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
До суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до ГУ МВС України в Одеській області, ГУ НП в Одеській області, Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області, третя особа - Ізмаїльський ВП ГУ НП в Одеській області про скасування наказу Головного управління МВС України в Одеській області №100 від 26.01.2012 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України», скасування наказу начальника ГУ МВС в Одеській області №39 о/с від 08.02.2012 року в частині звільнення у запас Збройних Сил за п.66 (за дискредитацію) підполковника міліції ОСОБА_3 першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області, поновлення позивача на посаді першого заступника начальника відділу начальника кримінальної поліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області, зобовязання ГУ НП в Одеській області видати наказ про призначення позивача за його згодою на посаду заступника начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області начальника кримінальної поліції (або на будь-яку іншу рівнозначну посаду), стягнення солідарно з Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області та ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Представник позивача протягом розгляду справи адміністративний позов підтримував в повному обсязі, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, заявах про збільшення позовних вимог (Том І, аркуші справи 225-233, Том ІІ, аркуші справи 27-29), оскільки рішеннями судів в інших справах встановлена відсутність порушень позивачем вимог законодавства, порушена стосовно позивача кримінальна справа за подіями, яки стали підставою для його звільнення закрита в звязку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Зазначені обставини свідчать про неправомірність наказу про звільнення позивача з органів МВС, він має бути поновлений на посаді, в подальшому переведений до ГУ НП в Одеській області за його згодою та на його користь має бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Представник відповідача від ГУ МВС України в Одеській області в судове засідання не зявився, відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи. Згідно наданих на попередніх судових засіданнях пояснень та письмових заперечень на позов (Том І, аркуші справи 52-57, 203-204), відповідач позов не визнає, оскільки матеріалами службового розслідування підтверджується порушення позивачем вимог ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказів МВС №400 від 14.04.2004 року та №1155 від 04.10.2003 року, а тому позивача правомірно звільнено з органів внутрішніх справ за дискредитацію.
Представник відповідача від ГУ НП в Одеській області заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (Том ІІ, аркуші справи 10-14), оскільки на позивача не розповсюджується Закон України «Про національну поліцію», враховуючи те, що його було звільнено з міліції не у звязку із переведенням, а у звязку із дискредитацією, а тому видати наказ про призначення ОСОБА_3 за його згодою на посаду заступника начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області начальника кримінальної поліції (або на будь-яку іншу рівнозначну посаду) є неможливим. Крім того, повноваження ГУ НП в Одеській області щодо прийому на службу є дискреційними повноваженнями та реалізуються ГУНП на власний розсуд за наявності такої необхідності, з урахуванням потреб у персоналі.
Відповідач - Ізмаїльський МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, був повідомлений про розгляд справи.
Третя особа - Ізмаїльський ВП ГУ НП в Одеській області був належним чином повідомлений про розгляд справи, просив розглядати справу без його участі.
Заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_3 працював в органах внутрішніх справ з 1997 року, з вересня 2011 року призначений на посаду першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області, про що свідчить копія послужного списку та копія трудової книжки (Том І, аркуші справи 64-67, Том ІІ, аркуші справи 151-160).
Наказом ГУ МВС України в Одеській області №100 від 26.01.2012 року «Про покарання працівників Ізмаїльського МВ та НДЕКЦ при ГУМВС в області» ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності у вигляді звільнення за п. 66 «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України» (за дискредитацію) за грубі порушення вимог ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказів МВС України від 14.04.2004 року №400, від 04.10.2003 року №1155, що виразилося у ненаданні вказівки про реєстрацію інформації про злочин, а також не виїзді на місце скоєння тяжкого злочину (Том І, аркуші справи 11-15).
Наказом ГУ МВС України в Одеській області №39 о/с від 08.02.2012 року, на підставі наказу №100 від 26.01.2012 року, ОСОБА_3 звільнено у запас Збройних Сил за п. 66 «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України» (за дискредитацію) з 17 лютого 2012 року (Том І, аркуш справи 16).
Підставою для винесення вищезазначених наказів про звільнення позивача з органів внутрішніх справи стали матеріали службового розслідування (висновок від 26.01.2012 року), з яких вбачається наступне.
Начальнику Кам'янського селищного відділення міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області підполковнику міліції ОСОБА_4 07.01.2012 року на мобільний телефон зателефонував мешканець с. Новопокровка Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_5 та повідомив про те, що з пасовища не прийшла його отара овець. Після отримання повідомлення ОСОБА_4 зателефонував начальнику слідчого відділення Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області майору ОСОБА_6, який на той час знаходився на добровільному чергуванні в якості відповідального по міськвідділу та доповів йому про отриману інформацію. Майор міліції ОСОБА_6 дав доручення підполковнику міліції ОСОБА_4 виїхати на місце пригоди, встановити всі обставини, після чого доповісти йому особисто.
Прибувши до с. Новопокровка підполковник міліції ОСОБА_4 зясував, що 07.01.2012 року близько 17:00 год. невідомі злочинці застосували фізичну силу до мешканця цього села гр-на ОСОБА_7, одягли йому на голову мішок, який замотали в області шиї скотчем, після чого приклавши до скроні предмет, схожий на ніж, заволоділи отарою овець у кількості 461 голови, які належали ОСОБА_5
Зясувавши обставини події, підполковник міліції ОСОБА_4 доповів майору міліції ОСОБА_6, який вказівку про реєстрацію отриманої інформації до ЖРЗПЗ міськвідділу не надав та особисто на місце події не виїхав, приховавши таким чином тяжкий злочин від реєстрації. Крім того, про скоєння крадіжки отари овець до чергової частини Ізмаїльського МВ ГУМВС він також не повідомив.
В подальшому 08.01.2012 року майор міліції ОСОБА_6 В повідомив про подію, яка сталась в с. Новопокровка першому заступнику начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського міського відділу підполковнику ОСОБА_3, який також не надав вказівки про реєстрацію до ЖРЗПЗ міськвідділу повідомлення про викрадення отари овець в с. Новопокровка та особисто на місце скоєння тяжкого злочину не виїхав, а доручив помічнику начальника міськвідділу - оперативному черговому Ізмаїльського МВ ГУМВС майору міліції ОСОБА_8 направити до с. Новопокровка слідчо-оперативну групу для перевірки інформації, наданої підполковником міліції ОСОБА_4
Майор міліції ОСОБА_8 отримане повідомлення про тяжкий злочин до ЖРЗПЗ міськвідділу не зареєстрував, однак направив на місце події слідчо-оперативну групу у складі слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС майора міліції ОСОБА_9, оперуповноваженого сектора карного розшуку Кам'янського селищного відділення міліції Ізмаїльського МВ ГУМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 та експерта сектора ТКЗР Ізмаїльського МВ НДЕКЦ при ГУМВС капітана міліції ОСОБА_11
Прибувши в с. Новопокровка до працівників СОГ звернувся пастух овець на ім'я ОСОБА_10 та повідомив, що напередодні пропала отара овець, але на момент прибуття працівників міліції її знайдено і власник повертає її до села. При цьому від будь-яких пояснень він відмовився посилаючись на те, що він не є власником отари, а всього лише охоронець.
Не дочекавшись вказівки старшого СОГ капітан міліції ОСОБА_11 провів фотографування місцевості де утримувалася отара овець до крадіжки (протокол огляду місця події не складався).
Під час проведення службового розслідування старший СОГ майор міліції ОСОБА_9 пояснила, що протокол огляду події, а також опитування пастуха на ім'я ОСОБА_10 не проведено, оскільки по мобільному телефону вона отримала інформацію від начальника слідчого відділення майора міліції ОСОБА_6 про те, що отару овець знайдено, її власник відмовляється від написання заяви за даним фактом, в звязку з чим проводити будь-які слідчо-оперативні дії у подальшому не потрібно.
В порушення норм ст. 22 Кримінально-процесуального кодексу України слідчо-оперативна група без проведення будь-яких заходів виїхала на чергове повідомлення про скоєння злочину до с. Кирнички Ізмаїльського району, не проінформувавши чергову частину міськвідділу щодо обставин події в с. Новопокровка.
У відношенні службових осіб Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, зокрема, першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 старшим слідчим Ізмаїльської міжрайонної прокуратури порушена кримінальна справа за фактом зловживання владою та службовим становищем, а також укриття злочину за ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України (Том І, аркуші справи 17-18).
Відповідно до ст. 22 Кримінально процесуального кодексу України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.
Згідно із п. 2.1, 2.2, 2.3, 3.1 «Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ заяв та повідомлень про злочин, що вчиненні або готуються», затвердженої наказом МВС України №400 від 14.04.2004 року (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) приймання заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, незалежно від місця і часу їх вчинення, повноти отриманих даних, а також особистості заявника, здійснюється тим органом внутрішніх справ, до якого надійшло звернення чи повідомлення, цілодобово оперативним черговим (оперативний черговий МВС, ГУБОЗ МВС, ГУМВС, УМВС, УМВСТ, помічник начальника міськрайліноргану - оперативний черговий, помічник начальника чергової частини - оперативний черговий, старший оперуповноважений (оперуповноважений) - черговий, старший інспектор (інспектор) - черговий, помічник оперативного чергового, а також працівники інших служб, призначені підмінними черговими в установленому порядку).
Оперативний черговий, прийнявши заяву чи повідомлення про злочин, зобов'язаний діяти згідно з «Інструкцією з організації реагування ОВС на повідомлення про злочини», затвердженою наказом МВС України №1155 від 04.10.2003 року, тобто, негайно направити на місце події слідчо-оперативну групу чи оперативну групу та вжити всіх можливих заходів, щоб запобігти злочинові або припинити його, організувати невідкладні дії з розкриття злочину у короткий термін.
Якщо за межами дислокації органу внутрішніх справ працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про злочин, або у разі безпосереднього виявлення такого, зобов'язаний вжити заходів щодо його припинення, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили злочин, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.
Заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються, реєструються цілодобово в чергових частинах органів внутрішніх справ оперативними черговими відразу після їх надходження, що відображається в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються (ЖРЗПЗ, додаток 3 до цієї Інструкції), а також на персональній електронно-обчислювальній машині (ПЕОМ) шляхом введення до автоматизованої інформаційно-пошукової системи (АІПС) «ФАКТ».
В матеріалах справи міститься висновок службового розслідування за фактом не реєстрації повідомлення про злочин працівниками Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, згідно якого за порушення п. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказів МВС України №400 та №1155, що виразилося у ненаданні вказівки про реєстрацію інформації про злочин та не виїзді на місце скоєння злочину, запропоновано звільнити з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського міського відділу підполковнику ОСОБА_3 (Том І, аркуші справи 97-102).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про міліцію» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) основними обовязками міліції є, зокрема, виявлення, запобігання, припинення та розкриття злочинів, а тому, міліція повинна вживати оперативно-розшукові та профілактичні заходи, передбачені законодавством.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Згідно із ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.
Таким чином, працівник міліції під час виконання службових обов'язків, зобов'язаний вживати заходів щодо припинення правопорушень, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють, та не допускати вчинення таких дій зі свого боку, з метою зміцнення авторитету органів внутрішніх справ та недопущення дискредитації органів внутрішніх справ України.
Згідно із ст. 8 Дисциплінарного статуту ОВС начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.
Відповідно до ст. 66 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», затвердженого 29.07.1991 року постановою Кабінету Міністрів УРСР №114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.
В постанові Прокуратури Одеської області зазначено, що 21.01.2012 року за фактом вчинення розбійного нападу та заволодіння майном ОСОБА_5 внесені відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 із заявою в порядку ст. 97 КПК України про вчинення злочину не зверталися, по прибуттю 08.01.2012 року СОГ на місце події та перевіркою інформації ОСОБА_6 було встановлено, що майно, яке пропало 07.01.2012 року знайдено власником, що свідчило про відсутність підстав вважати, що був вчинений злочин, а тому протиправних дій ОСОБА_13 не вчиняв.
Суд також враховує ту обставину, що відповідачем в наказі про звільнення позивача та висновку службового розслідування наведені загальні обовязки працівників міліції, без зазначення які саме норми зазначеного законодавства позивач порушив, позивач безпосередньо не отримував повідомлення про злочин, посилання на порушення позивачем вимог наказів МВС України №400 та №1155, суд вважає не обґрунтованим, оскільки з їх змісту вбачається обовязок оперативного чергового вчиняти дії з реєстрації повідомлення про злочин, слідчо-оперативна група на місце події Ізмаїльським МВ була направлена та слідчій, як процесуально незалежна особа керує СОГ та по прибуттю до райвідділу має повідомити обставини, які зясовані за місцем перебування групи, тощо.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає не доведеним факт вчинення позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ та приходить до висновку про наявність підстав для скасування наказів ГУ МВС України в Одеській області № 100 від 26.01.2012 року та № 39 о/с від 08.02.2012 р. в частині звільнення першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за дискредитацію.
Згідно із п. 24 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», затвердженого 29.07.1991 року постановою Кабінету Міністрів УРСР №114, у разі незаконного звільнення особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді), а у разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.
Оскільки судом встановлено, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ неправомірно, він підлягає поновленню на попередній посаді та на його користь має бути стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу.
При цьому, оскільки позивач проходив службу в Ізмаїльському МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області, він має бути поновлений на посаді, яку він обіймав, тобто, першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області та середній заробіток за час вимушеного прогулу має бути стягнутий саме з цього органу, який нараховував та виплачував заробітну плату позивача, а не солідарно, як зазначає позивач в своїх позовних вимогах.
Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу більше ніж за один рік, оскільки позивачем був поданий позов ще в лютому 2012 року та залишений без розгляду в червні 2012 року в звязку із повторною неявкою позивача в судове засідання, при цьому повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу позивача поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», хоча направлялися за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві, а після скасування Одеським апеляційним адміністративним судом вищезазначеної ухвали суду першої інстанції в грудні 2016 року позов розглянутий фактично в межах шестимісячного строку, тобто, весь період з червня 2012 року по грудень 2016 року судом справа не розглядалася, а поштова кореспонденція під час слухання справи направлялася на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві.
Також, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про зобовязання ГУ НП в Одеській області видати наказ про призначення позивача за його згодою на посаду заступника начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області начальника кримінальної поліції (або на будь-яку іншу рівнозначну посаду), оскільки позивач не проходив службу в органах Національної поліції України, був звільнений ще в 2012 році.
Згідно із положенням п. 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім, зокрема, положень п. 8, 9, 10, 11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, тобто, він набрав чинності 07.11.2015 року (опублікований в Голосі України 06.08.2015 року).
Відповідно до п. 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.
Згідно із п. 9, 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.
Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.
Позивач не звільнявся зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів, не прийнятий на службу в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, не повідомляв про бажання проходити службу в органах Національної поліції України, оскільки на час здійснення реформування міліції на службі не перебував та в органах внутрішніх справ не працював, а тому не може бути призначений на посаду в ГУ НП в Одеській області, яке не вчиняло будь-яких неправомірних дій стосовно позивача та не виносило наказів стосовно нього.
Крім того, суд вважає, що зазначена позовна вимога є передчасною, оскільки тільки в разі поновлення позивача на посаді, які він обіймав можливо вирішувати питання щодо переведення його на рівнозначну посаду в ГУ НП в Одеській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині скасування наказів про його звільнення, поновлення на посаді, яку він обіймав та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з органу, в якому позивач проходив службу, але не більше ніж за один рік, а в іншій частині позовних вимог позов задоволенню не підлягає.
Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління національної поліції в Одеській області, Ізмаїльського міського відділу (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа - Ізмаїльський ВП ГУНП в Одеській області про скасування наказу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №100 від 26.01.2012 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, скасування наказу начальника Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №39 о/с від 08.02.2012 року в частині звільнення у запас Збройних Сил за п.66 (за дискредитацію) підполковника міліції ОСОБА_3 першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського міського відділу (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області, зобовязання Головного управління національної поліції в Одеській області видати наказ про призначення ОСОБА_3 за його згодою на посаду заступника начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області начальника кримінальної поліції (або на будь-яку іншу рівнозначну посаду), стягнення солідарно з Ізмаїльського міського відділу (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу задовольнити частково.
Скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №100 від 26.01.2012 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України».
Скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №39 о/с від 08.02.2012 року в частині звільнення у запас Збройних Сил за п. 66 (за дискредитацію) підполковника міліції ОСОБА_3 першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського міського відділу (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.
Поновити ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області з 17 лютого 2012 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.
Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУ МВС України в Одеській області та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 4936,73 грн.
Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 29.05.2017 року.

Суддя Л. І. Свида