Справа № 572/235/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рижий О.А.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" травня 2017 р. Справа № 572/235/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "07" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 заявила адміністративний позов про визнання протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення головним державним виконавцем Єжовим М.В. постанови від 29.12.2016 р. про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Європейського Суду з прав людини від 13.02.2014 р. про виконання Україною постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2012 р. в справі №1718/2-а-586/11, про сплату Україною 2000 євро, після тримісячного строку і до остаточного розрахунку про сплату простого відсотка в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано тривідсоткові пункти та про скасування зазначеної постанови про закінчення виконавчого провадження. Вказує позивач, що йому не виплачено пеню за несвоєчасну виплату коштів за рішенням національного суду і вважає, що мав бути врахований прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність в розмірі 764 грн., який збільшився з 2010 р. по 2011 р. Позивач просила також поновити строк звернення до суду, вказуючи, що десятиденний строк для оскарження постанови пропустила з поважних причин, так як отримала вказану постанову 19.01.2017 р.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області поновлено ОСОБА_3 пропущений строк для оскарження постанови Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2016 року.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2016 р. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено 29.12.2016 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у виконанні рішення №29266 від 13.02.2014 р. Європейського суду з прав людини про виконання протягом трьох місяців рішення національного суду, ухваленого на користь ОСОБА_3, сплату 2000 євро матеріальної і моральної компенсації судових витрат; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу; після тримісячного строку і до остаточного розрахунку сплатити простий відсоток в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано тривідсоткові пункти; боржником є держава.

ОСОБА_3 сплачено еквівалент 2000 євро 34748,63 грн. відповідно до платіжного доручення Міністерства юстиції України від 24.09.2014 р. №5983, 42043,29 грн. заборгованість за рішенням національного суду відповідно до платіжного доручення Міністерства юстиції України від 27.12.2016 р. №5214 та пеня в розмірі 481,95 грн. за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду - відповідно до платіжного доручення Міністерства юстиції України від 24.11.2015 №2807.

Вважаючи зазначену постановою державного виконавця протиправною позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що висновки ДВС України, викладені в постанові від 29.12.2016 року ВП №42618224 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з його фактичним виконанням є правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України, врегульовані Законом України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 2-3 Закону, рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, виконання рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону, протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного орган представництва готує та надсилає для опублікування в газеті "Урядовий кур'єр" стислий виклад Рішення українською мовою, який має включати: а) офіційну назву Рішення мовою оригіналу та в перекладі українською мовою; б) номер заяви до Суду; в) дату постановлення Рішення; г) стислий виклад фактів у справі; д) стислий виклад питань права; е) переклад резолютивної частини Рішення.

Відповідно до ст. 5 Закону, протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає стислий виклад Рішення Стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб'єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення.

Статтею 7 зазначеного Закону встановлено, що протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:

а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів;

б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва.

Державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті "б" цієї частини, відкриває виконавче провадження. Неподання Стягувачем заяви про виплату відшкодування не є перешкодою для виконання Рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо реалізації Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 31 травня 2006 р. № 784 установлено, що представництво України в Європейському суді з прав людини та звітування про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах, в яких Україна є стороною, здійснюється в установленому порядку Міністерством юстиції через Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Статтею 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) встановлений порядок виплати відшкодування.

Так, виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

Протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті "б" частини першої статті 7 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині третій цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України. Порядок збереження коштів на депозитному рахунку державної виконавчої служби визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

З матеріалів справи слідує, що виконавче провадження № 42618224 за Рішенням Європейського суду з прав людини №29266/08 від 13.02.2014 (а.с.22), щодо стягнення коштів на користь ОСОБА_3, було відкрито головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 - 21.03.2014 р.

ОСОБА_3 сплачено еквівалент 2000 євро - 34748,63 грн. відповідно до платіжного доручення Міністерства юстиції України від 24.09.2014 р. №5983;

- пеня в розмірі 481,95 грн. за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду - відповідно до платіжного доручення Міністерства юстиції України від 24.11.2015 №2807;

- 42043,29 грн. заборгованість за рішенням національного суду відповідно до платіжного доручення Міністерства юстиції України від 27.12.2016 р.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Проте, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

До того ж, в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі , а також і в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що "протягом трьох місяців держава-відповідач має забезпечити виконання рішень національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню , та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, вказаним у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди , та компенсації судових витрат, а також додатково сплатити суму будь-якого податку, що може нараховуватись заявником на ці суми; ці суми повинні бути конвертовані у національну валюту за курсом на день здійснення виплати;

Також в Рішенні Європейського суду з прав людини зазначено, що "із закінченням зазначеного тримісячного строку і до остаточної виплати на ці суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати , до якої має бути додано три відсоткові пункти ".

Згідно з вказаною постановою про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_3 перерахована заборгованість за рішенням національного суду в сумі 42043,29 грн. лише 27.12.2016 р., що стверджується платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 5214 від 27.12.2016 р.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що були порушенні строки виконання рішення Європейського суду з прав людини, що тягне за собою застосування пені на підставі ч. 1-2 ст. 8 Закону, чого зроблено не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує на те, що приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження №42618224 від 29.12.2016 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини № 29266/08 від 13.02.2014 відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням вищенаведеного вказує, що відповідачем не перевірено виконання рішення національного суду в рамках проведення дій з виконання рішення Європейського суду з прав людини в частині забезпечення виконання заходів індивідуального характеру та безпідставно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження .

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскільки, враховуючи основну мету виконавчого провадження, виконання рішення суду, з'ясування дійсних обставин щодо стану виконання рішення суду здійснюються державним виконавцем з метою вирішення питання щодо проведення відповідних дій для виконання рішення суду або вирішення питання про можливість закінчення виконавчого провадження, а не для отримання від боржника загальної інформації в письмовій формі. Лише достовірна інформація отримана державним виконавцем щодо фактичного та повного виконання боржником рішення суду є безумовною обставиною для закінчення виконавчого провадження в розумінні п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже, враховуючи факт неналежного виконання державним виконавцем дій по виконавчому провадженню з примусового виконання рішення суду, які призвели до прийняття передчасної постанови про закінчення виконавчого провадження та порушення конституційного права особи на ефективний судовий захист свого порушеного права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з прийняттям нової постанови про скасування оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "07" квітня 2017 р. в частині відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 про визнання протиправними дії та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження скасувати, прийняти у цій частині нову постанову.

Визнати протиправними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 постанови від 29.12.2016 року про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини № 29266/08, прийнятого 13.02.2014 року.

Скасувати постанову головного державного виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 29.12.2016 року про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини № 29266/08, прийнятого 13.02.2014 року.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вул.Городецького,13,м.Київ 1,01601

4-третій особі: - ,