Справа № 825/594/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/594/17 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА
Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.,

суддів: Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Панчук А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернувся в Чернігівський окружний адміністративний суд з позовом до Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просив скасувати постанову головного державного виконавця Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Гур`янової Ю.В. від 27 лютого 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 53309406 із примусового виконання виконавчого листа № 814/1049/16, виданого 30.12.2016 Миколаївським окружним адміністративним судом.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перерахування на його картковий рахунок 23 вересня 2016 року грошових коштів не може свідчити про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, ухваленого 5 днів потому, а саме 28 вересня 2016 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 814/1049/16 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, із зарахуванням до вислуги років часу роботи на посаді судді Свердловського міського суду Луганської області з 17.06.2013 року по 30.01.2015 року та часу навчання на денному факультеті №6 (військово-юридичному) Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого з 01.09.2003 року по 01.09.2007 року.

На виконання зазначеної постанови, 30 грудня 2016 року Миколаївським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 814/1049/16 (а.с. 26).

20 січня 2016 року позивач звернувся до Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з заявою про примусове виконання рішення (а.с. 25).

31 січня 2017 року старшим державним виконавцем Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Воронькевич В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 53309406 (а.с. 24), дані про її оскарження відповідачем в матеріалах справи відсутні.

16 лютого 2017 року на адресу Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов лист від військової частини НОМЕР_1 № 244 від 15.02.2017 року, до якого додано відомість зарахування заробітної сплати від 23 вересня 2016 року, відомість № 9/17 за вересень 2016 року від 23 вересня 2016 року та роздавальну відомість за вересень 2016 року № 9/17.

27 лютого 2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст 40 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Гур`ївою Юлією Володимирівною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53309406.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність вищезазначеної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 статті 3 зазначеного Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, у тому числі на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 9 ч. 1 статті 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню, у тому числі у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 814/1049/16 боржник надав відповідачу відомість зарахування заробітної сплати від 23 вересня 2016 року, відомість № 9/17 за вересень 2016 року від 23 вересня 2016 року та роздавальну відомість за вересень 2016 року № 9/17, згідно якими 23 вересня 2016 року військової частина НОМЕР_1 перерахувала на рахунок ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за вересень 2016 року у розмірі 4 223 грн. 26 коп.

На думку колегії суддів, відповідач дійшов помилкового висновку про виконання боржником саме постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 814/1049/16 не пересвідчившись чи дійсно виконано рішення суду на підставі перелічених вище документів, оскільки останні підтверджують перерахування на рахунок позивача сум грошового забезпечення за вересень 2016 року, при цьому постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 814/1049/16 військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта про те, що перерахування на його картковий рахунок 23 вересня 2016 року військовою частиною НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 4 223 грн. 26 коп. не може свідчити про виконання боржником постанови Миколаївського окружного адміністративного суду, оскільки остання ухвалена 28 вересня 2016 року, тобто через 5 днів після перерахування зазначених коштів.
Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази виконання боржником постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 814/1049/16, колегія суддів дійшла висновку про протиправність оскаржуваної постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження ВП№ 53309406 та необхідність скасування постанови суду першої інстанції, з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Гур`євої Олії Володимирівни про закінчення виконавчого провадження від 27 лютого 2017 року ВП№ 53309406.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 01 червня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.