Справа № 2-а-6689/10/1470
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2012-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2012 р.Справа № 2-а-6689/10/1470

Категорія:Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

суддів - Домусчі С.Д.

Скрипченка В.О.

при секретарі - Єршовій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галіот" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Галіот" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 вересня 2010 року №/0 про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 17 275 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що за результатами перевірки відповідач дійшов висновків про порушення підприємством пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у зв'язку з чим, прийнято оскаржене рішення. На думку позивача, ці висновки є необгрунтованими.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2011 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 14 вересня 2010 року №/0.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва подала апеляційну скаргу, в якій апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З 30 серпня по 03 вересня 2010 року ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва проводилась документальна невиїзна перевірка податкової декларації з ПДВ позивача за ІІ квартал 2010 року.

За результатами перевірки (акт №1451/07-000/32143335 від 03 вересня 2010 року) прийнято податкове повідомлення-рішення від 14 вересня 2010 №/0, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ за ІІ квартал 2010 року на суму 17 275 грн.

Згідно з актом перевірки, підставою для зменшення бюджетного відшкодування став висновок про порушення підприємством позивача пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та пп.15.3.1 п.15.3. ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"

В акті не зазначається які саме умови із наведених норм законодавство порушив чи не виконав позивач і що стало підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування.

Позивачем не подавалась заява про повернення надміру сплаченого ПДВ.

Залишок сум ПДВ, який був відображений позивачем у рядку 25.2. податкової декларації за ІІ квартал 2010 року був включений до податкового кредиту на підставі операцій з придбання позивачем товарів за договором поставки від 01 вересня 2002 року №0109/02 між ТОВ "Галіот" та постачальником -ПКК "Укртехавто". Розрахунки за цим договором відбулись 06 серпня 2002 року (п/д № 1 від 06 серпня 2002 на суму 573 196, 02 грн.) та 12 листопада 2002 року (п/д №9 від 12 листопада 2002 року на суму 119 713, 62 грн.).

До періоду другого кварталу 2010 року позивач відображав суми залишку від'ємного значення у рядку 26 декларації, однак після внесення змін в законодавство позивач переніс суму від'ємного значення з рядку 26 до рядку 25.2.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не вчиняв порушень податкового законодавства і, крім того, не заявляв про повернення йому з бюджету надмірно сплаченого ПДВ і, тому, податкове повідомлення-рішення щодо зменшення йому суми бюджетного відшкодування є протиправним.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який втратив чинність, але регулював спірні правовідносини на час їх виникнення) - сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду (пп.7.7.1 п.7).

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів (пп.7.7.3 п.7.7).

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пп.7.7.4 п.7.7).

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки (яка проводиться протягом 30 днів з дня отримання податкової декларації та заяви про бюджетне відшкодування) надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пп.7.7.5 п.7.7).

З наведених норм Закону слідує, що платник податку може заявити і, відповідно, реалізувати своє право на бюджетне відшкодування двома способами:

- зменшенням податкових зобов'язань наступних податкових періодів на суму бюджетного відшкодування;

- фактичним отриманням коштів з рахунків державного казначейства.

В рішенні суду першої інстанції (яке повністю мотивовано доводами адміністративного позову) вказується, що терміни "бюджетне відшкодування" та "зарахування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів" -це різні поняття за своєю суттю, оскільки в першому випадку мова йде про повернення сум надмірно сплаченого податку, натомість у другому випадку питання про повернення не ставиться.

Однак, як було зазначено вище, "зарахування у зменшення податкових зобов'язань" - це один із двох можливих видів бюджетного відшкодування і, тому, висновки суду першої інстанції про різну суть цих понять є помилковими.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ за II квартал 2010 року від 06 серпня 2010 року, у якій в рядку 25.2 задекларовано суму (17 275 грн.), що підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за вересень 2005 року. Залишок сум ПДВ, який відображений у рядку 25.2 був включений до податкового кредиту на підставі операцій з придбання позивачем товарів за договором поставки від 01 вересня 2002 року №0109/02 між ТОВ "Галіот" та постачальником -ПКК "Укртехавто". Розрахунки за цим договором відбулись 06 серпня та 12 листопада 2002 року.

Таким чином, позивач фактично заявив своє право на бюджетне відшкодування шляхом зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів, але після спливу 1095 днів з дня виникнення цього права.

Відповідно до пп.15.3.1 п. 15.3 ст. ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (який регулював спірні правовідносини на час їх виникнення) - заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими Законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Отже, у зв'язку з пропущенням позивачем 1095-денного строку, передбаченого вищенаведеною нормою Закону, податковий орган правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення, що оскаржується, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ "Галіот" і, відповідно, необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити ТОВ "Галіот" в задоволенні позовних вимог до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2011 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Галіот" в задоволенні адміністративного позову до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 вересня 2010 року №/0.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 лютого 2012 року.

Головуючий:/підпис/Л Л.П. Шеметенко

Суддя:/підпис/С.Д. Домусчі

Суддя:/підпис/В.О.Скрипченко