Справа № 361/818/17
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/818/17 Головуючий у 1-й інстанції: Журавський В.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Пилипенко О.Є. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2017 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 13 листопада 1985 року по 24 квітня 1987 року проходив строкову військову службу (1 рік 5 місяців 11 днів), з 01 вересня 1981 року по 01 липня 1985 року (1 рік 11 місяців - половина строку) - навчання за денною формою у юридичному інституті, з 01 серпня 1985 року по 13 листопада 1985 року (3 місяці 12 днів) - час роботи на посаді слідчого міліції, з 15 червня 1987 року по 30 березня 1994 року (6 років 9 місяців 14 днів) - період роботи в органах прокуратури.

З 31 березня 1994 року ОСОБА_2 працював на посаді судді Броварського районного суду Київської області, а з 18 червня 2004 року головою, суддею Броварського міськрайонного суду Київської області, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача (а.с.16-19).

Наказом голови Броварського міськрайонного суду Київської області №34с-к від 04 жовтня 2016 року на підставі постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року №1515-VІІІ «Про звільнення суддів», позивача відраховано зі штату Броварського міськрайонного суду Київської області у відставку (а.с.13).

Відповідно до подання голови Броварського міськрайонного суду Київської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04 жовтня 2016 року №5 стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання складає 32 роки 11 місяців 10 днів, з яких 22 роки 6 місяців 3 дні на посаді судді, 1 рік 11 місяців строк навчання за денною формою у юридичному інституті, 1 рік 5 місяців 11 днів проходження строкової військової служби, 7 років 26 днів робота в органах прокуратури та слідчим міліції (а.с. 14, 15-16).

З 05 жовтня 2016 року Броварським об'єднаним УПФ України Київської області позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 84 відсотків, виходячи з розрахунку стажу роботи на посаді судді 22 роки 6 місяців та 5 днів.

30 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Броварського об'єднаного УПФ України Київської області з заявою щодо зарахування до стажу судді час роботи на посадах прокурора, слідчого, період строкової служби в Збройних Силах і половини строку навчання за денною формою в юридичному інституті та призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків (а.с.9-10).

Броварським об'єднаним УПФ України Київської області була надана відповідь №109/Р-01 від 31 січня 2017 року про відмову з посиланням не те, що обчислення розміру довічного грошового утримання проведено з урахуванням стажу роботи на посаді судді повних 22 роки і відсоток розрахунку довічного грошового утримання складає 84%, тобто довічне грошове утримання призначене і виплачується з 05 жовтня 2016 року з урахуванням вимог чинного законодавства (а.с.11).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії Броварського об'єднаного УПФ України Київської області протиправними в частині встановлення йому щомісячного грошового утримання в меншому розмірі, без урахування часу роботи на посадах прокурора і слідчого, половини строку навчання за денною формою в юридичному інституті, календарного періоду проходження строкової військової служби;

- зобов'язати Броварське об'єднане УПФ України Київської області зарахувати йому до стажу роботу на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання за денною формою в юридичному інституті 1 рік 11 місяців, календарний період проходження строкової військової служби 1 рік 5 місяців 11 днів, роботу на прокурорських посадах і слідчого міліції 7 років 26 днів;

- зобов'язати Броварське об'єднане УПФ України Київської області здійснити з 05 жовтня 2016 року перерахунок та виплату довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зміни в законодавстві, які до 05 січня 2017 року обмежували права позивача у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, тобто час роботи на посадах прокурорів і слідчих, період навчання та проходження строкової військової служби, не можуть бути застосованими.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці 08.09.2016 у зв'язку із звільненням його з посади судді постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 № 1515-VIII.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI; з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №1-8/2016), що діяв на час виходу позивача у відставку, передбачалося, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно ст. 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 2453-VI передбачалося, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Також, з 05.01.2017 у абз. 4 п. 34 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02 червня 2016 року у редакції Закону України № 1798-VIII від 21.12.2016 передбачається, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Станом на час призначення позивача на посаду судді спірні правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ).

У відповідності до абз. 2 ч. 4 ст.43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545; далі - Постанова № 865), стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, під час дії пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, позивач набув право на отримання довічного грошового утримання із розрахунку стажу роботи на посаді судді відповідно до Закону № 2862-ХІІ та Постанови № 865.

З огляду на викладені положення, до стажу роботи на посаді судді позивачу 05.01.2017 має зараховуватись також стаж роботи на посадах прокурора, слідчого, половини строку стаціонарного навчання в юридичному інституті та календарного періоду проходження строкової військової служби.

Отже, наразі стаж роботи позивача на посаді судді складає 32 роки 11 місяців 10 днів з яких: 22 роки 6 місяців 3 дні - стаж роботи судді; 4 роки 7 місяців 21 день - стаж роботи прокурором; 2 роки 1 місяць 23 дні - стаж роботи слідчим прокуратури; 3 місяці 12 днів - стаж роботи слідчим міліції; 1 рік 5 місяці 11 днів - стаж строкової військової служби; 1 рік 11 місяців - стаж навчання на денному факультеті юридичного інституту, що дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя О.Є. Пилипенко

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Пилипенко О.Є.

Сорочко Є.О.