Справа № 462/1504/17
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1504/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції батальйону №2 взводу ОДДЗ УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

в с т а н о в и в:

Позивач 31.03.2017р. звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування постанови серії АР №567084 від 26.02.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.02.2017р. інспектором патрульної поліції батальйону №2 взводу ОДДЗ УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР №567084, згідно якої його визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та оштрафовано на 425 грн., так як він 26.02.2017р. на автодорозі М-11 Львів-Шегині 30км+200м керував автомобілем «NISSAN SENTRA» д.н.з. ВС9922CB, не ввімкнувши ближнє світло фар, поза межами населеного пункту, чим порушив п.9.8 ПДР України. Позивач посилається на те, що вказана постанова є протиправною, оскільки він не здійснював рух транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар, поза межами населеного пункту, що також підтверджується відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, передбачених ст.251 КУпАП. Крім того, самого розгляду справи не було, так як інспектор патрульної поліції лише повідомив його про порушення та пішов виносити постанову, не ознайомивши його з доказами вчинення правопорушення, не розяснивши йому його права як особі, що притягається до адміністративної відповідальності та не забезпечивши йому можливості реалізувати його право на захист, передбачене ст.59 Конституції України та ст.168 КУпАП. Вважає, що спірна постанова від 26.02.2017р. підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе.

Відповідач - Інспектор патрульної поліції батальйону №2 взводу ОДДЗ УПП у м.Львові ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе, розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявилася, але подала письмове заперечення, в якому просить в позові відмовити та розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе.

Розгляднувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, 26.02.2017р. інспектором патрульної поліції батальйону №2 взводу ОДДЗ УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову АР №567084, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. /а.с.5/ за те, що ОСОБА_1 о 15 год. 50 хв. 26.02.2017р. керував автомобілем «NISSAN SENTRA» д.н.з. ВС9922CB, не ввімкнувши ближнє світло фар, поза межами населеного пункту, чим порушив п.9.8 ПДР України. Місцем розгляду справи є автодорога М-11 Львів-Шегині 30км+200м.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, ОСОБА_3 дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог п.9.8 ОСОБА_3 дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;

г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд не приймає до уваги письмові заперечення представника відповідача, оскільки в таких не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, а саме керування позивачем автомобілем з не ввімкнутим ближнім світлом фар, поза межами населеного пункту, що стало наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими субєкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів до їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних і допустимих доказів на підтвердження того, що 26.02.2017р. ОСОБА_1 керував автомобілем, не ввімкнувши ближнє світло фар, поза межами населеного пункту, суд приходить до висновку, що постанову серії АР №567084 від 26.02.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. слід скасувати, а адміністравне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 66, 69, 71, 86 КАС України і ст.ст.122, 222, 280, 288 КУпАП, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Постанову серії АР №567084 від 26.02.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати, а адміністравне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через Залізничний районний суд м. Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: