Справа № 688/219/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/219/17

Головуючий у 1-й інстанції: Босюк В.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

25 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника відповідача: Клюцука В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №19 від 26.08.2016 про припинення виплати пенсії по інвалідності по пенсійній справі №134913 ОСОБА_3 та зобов'язано Шепетівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області нарахувати та виплатити пенсію по інвалідності, шифр пенсії 325 ОСОБА_3 за період з 1 липня 2016 року по 30 вересня 2016 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

15 травня 2017 року на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№7751/17) від позивача, в яких останній просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та третя особа в судове засідання повноважних представників не направили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи і йому довічно призначено пенсію по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується даними посвідчень серії НОМЕР_2 від 12.10.2009 та НОМЕР_3

З грудня 2014 року позивач перемістився з тимчасового окупованої території, де постійно проживав в м. Луганську до АДРЕСА_1, у зв'язку з чим був взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується даними довідки № НОМЕР_1 від 03.12.2014.

На підставі наведеного факту, відповідачем видано розпорядження про взяття позивача на облік Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи як внутрішньо переміщена особа.

Рішенням комісії з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальної допомоги від 12.08.2016 №65 скасовано довідку про взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи згідно Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання перебування, оскільки за інформацією Державної Прикордонної служби України позивач 05.06.2016 перетнув державний кордон України, що підтверджується даними витягу з протоколу засідання вказаної комісії за № 65 від 12.08.2016.

На підставі вказаного рішення, позивачу припинено виплату пенсії, що підтверджується рішенням Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 26.08.2016.

10 жовтня 2016 року позивач отримав нову довідку про взяття його на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій вказано фактичне місце проживання: АДРЕСА_2

11 жовтня 2016 року позивач повторно звернувся до вищевказаної комісії з метою відновлення виплат пенсії та компенсацій.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії № 71 від 19.10.2016, актом обстеження від 18.10.2016 підтверджено факт проживання позивача за вказаною адресою, але в призначенні пенсії позивачу відмовлено.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2016 визнано незаконним рішення комісії з питань реалізації гарантованого права малозабезпечених сімей на призначення соціальних допомог виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 71 від 19.10.2016 в частині відмови у призначенні пенсії ОСОБА_3 та зобов'язано виконавчий комітет Шепетівської міської ради з 01.10.2016 відновити виплату пенсії та компенсацій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На виконання вказаної постанови суду рішенням вищевказаної комісії позивачу відновлено виплату пенсії з 01.10.2016.

Однак, позивачу не виплачена пенсія за період з 01.07.2016 по 30.09.2016, у зв'язку і чим позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату сум належної йому пенсії за вказаний період.

Листом № 13799/10 від 27.12.2016 Шепетівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовило в задоволенні вказаної заяви.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_3 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення, у зв'язку із чим позивача було протиправно позбавлено гарантованого конституційного право на пенсійне забезпечення з 01.07.2016 по 30.09.2016.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

За приписами ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Нормами ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Положеннями п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 12 даного Закону визначено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин, дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканість України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчинення терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4)виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5)подала завідомо неправдиві відомості.

На підставі наведених нормативно-правових актів колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розглядаючи доводи апелянта стосовно правомірності вчинення оскаржуваних дій, суд апеляційної інстанції зважає на наступні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи слугував факт перетину позивачем 05.06.2016 пункту пропуску "Готпівка", який знаходиться на території Дергачівського району Харківської області державного кордону України з Росією.

Проте, вказана обставина не є належним підтвердженням того, що позивач повернувся до покинутого місця постійного проживання в м. Луганськ, чи виїхав на постійне місце проживання за кордон в розумінні п.п. 3, 4 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування довідки про взяття ОСОБА_3 на облік як внутрішньо переміщеної особи без з'ясування даних про його постійне місце проживання було передчасним, і як наслідок того призвело до безпідставного припинення виплати йому пенсії.

Водночас, в ході апеляційного перегляду справи Шепетівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 69, 70 КАС України, які б підтвердили правомірність відмови позивачу у виплаті пенсії за період з 01.07.2016 по 30.09.2016.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, з урахування встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно застосовано положення саме Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" замість норм інших підзаконних нормативно-правових актів, а також обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача відповідає повноваженням адміністративного суду при вирішенні справи, визначених ст. 162 КАС України, відповідно до якої суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з'ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 травня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.