Справа № 806/1137/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м.Житомир справа № 806/1137/17

категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

за участю: секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправним та скасування розрахунку і повідомлення,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 004ч від 29.09.2016року і повідомлення від 15.12.2016року про таку сплату.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що оскаржуваним розрахунком Позивача зобов'язано сплатити кошти еквіваленті 927,45євро за перевищення встановлених обмежень загальної маси та осьових навантажень. Представник Позивача вважає, що Відповідачем такий розрахунок складено безпідставно, так як габаритно-ваговий контроль відносно транспортного засобу, що належить Позивачу, 29.09.2016року був здійснений з грубими порушеннями вимог чинного законодавства.

На думку представника Позивача, із наданих документів незрозуміло відносно якого транспортного засобу здійснювався габаритно-ваговий контроль, до якого типу він відноситься, хто був водієм такого транспортного засобу.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області підчас проведення 29.09.2016року рейдової перевірки на автомобільній дорозі М-03 Київ - Харків -Довжанський (394км+750) було проведено зважування автомобіля (тягача) марки DAF модель XF95.430, р.н.НОМЕР_1, який належить Позивачу. За результатами зважування було встановлено перевищення вагових обмежень на першу одиночну ось, так як замість допустимих 11тон навантаження становило 12,44т.

На думку представника Відповідача, таке перевищення слугує підставою для сплатити коштів еквівалентних 927,45євро, про що зазначено в оскаржуваному розрахунку. Такий розрахунок в повній мірі відповідає вимогам постанови КМ України № 879 від 27.06.2007року. В зв'язку із несплатою таких коштів Позивачу було направлено оскаржуване повідомлення про наявність такої заборгованості.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області підчас проведення 29.09.2016року рейдової перевірки на автомобільній дорозі М-03 Київ - Харків -Довжанський (394км+750) було проведено зважування автомобіля (тягача) марки DAF модель XF95.430, р.н.НОМЕР_1, який належить Позивачу, який використовувався для перевезення вантажу без наявності дозволу або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, про що був складений відповідний акт.

Безспірно, згідно пункту 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 N 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, в тому числі щодо наявності чи відсутності дозволу або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначається правовими нормами Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27,06.2007 р. N 879 (надалі - Порядок 879).

За приписами вимог п.15 Порядку 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що за результатами зважування уповноваженими особами Відповідача були складені відповідні Акт проведення перевірки від 29.09.2016р., довідка результатів здійснення габаритно - вагового контролю від 29.09.2016р., оскаржуваний розрахунок № 004ч від 29.09.2016року.

Як зазначено в оскаржуваному розрахунку № 004ч від 29.09.2016року, визначення плати за проїзд автомобіля (тягача) марки DAF моделі XF95.430, р.н.НОМЕР_1, який належить Позивачу, був зумовлений виключно перевищенням навантаження на одиничну вісь на 1,44т. (13% від нормативу в 11т.).

Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача про те що визначення плати за проїзд було зумовлено також перевищенням загальної маси транспортного засобу. В оскаржуваному розрахунку № 004ч від 29.09.2016року не зазначеного про жодне перевищенням загальної маси транспортного засобу (а.с.28), як підстави для нарахування такої плати.

Суть спору між сторонами зведена виключно до наявності чи відсутності факту такого перевищення нормативного навантаження на вісь (осі) в автомобілі (тягача) марки DAF модель XF95.430, р.н.НОМЕР_1, який належить Позивачу, який використовувався 29.09.2016р. для перевезення вантажу.

Суд вважає обґрунтованими доводи представники Позивача щодо проведення зважування транспортного засобу з порушеннями вимог чинного законодавства.

Так, в розумінні вимог підпунктів 2 і 6 пункту 2 та пункту 19 Порядку 879 процес зважування - це визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання, що має нормовані метрологічні характеристики, габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Всупереч вказаними вимогам ні в оскаржуваному розрахунку № 004ч від 29.09.2016року ні в Довідці про результати здійснення спірного габаритно - вагового контролю не зазначено ні виду габаритно-вагового контролю (стаціонарний чи пересувний пункт) ні виду вимірювального та зважувального обладнання, що виключає можливість підтвердження своєчасного проведення повірки (метрологічної атестації) такого обладнання.

Більш того, представники Відповідача не надали суду жодних пояснень щодо проведення спірного зважування саме за методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, та наявність такої методики.

Крім того, в Довідці про результати здійснення спірного габаритно - вагового контролю від 29.09.2016р. не зазначено до якого із 16 видів типів транспортних засобів відноситься автомобіль (тягач) марки DAF моделі XF95.430, р.н.НОМЕР_1.

Відповідно до абзацу першого пункту 22.5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" навантаження на одиночну вісь - повинно не перевищувати 11 т , здвоєної осі - 16 т, строєної - 22 т.

В абзаці другому цього ж пункту прямо зазначено, що осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Загальновідомо, що сідельні тягачі марки DAF моделі XF95.430 випускаються як двовісні (колісна база 3,6 і 3,8 м), так і тривісні ( колісна база від 3,1 до 4,55 м) і чотиривісні з колісною базою 4,6 м.

Зазначене свідчить, що в розумінні вимог пункту 22.5 вказаних Правил в тій чи іншій моделі сідельних тягачів марки DAF моделі XF95.430 окремі осі можуть бути як здвоєними так і строєними, що безспірно впливає на висновок щодо наявності чи відсутності перевищення нормативного навантаження на вісь (осі) в автомобілі.

Крім того, суд зазначає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи представника Позивача щодо наявності інших порушень в діях уповноважених осіб Відповідача під час здійснення спірного габаритно - вагового контролю від 29.09.2016р.

Так, в наданих суду сторонами екземплярах одного і того ж оскаржуваного розрахунку містять різні відомості щодо складу (виду) транспортного засобу та водії, які ним управляли (ОСОБА_4 чи ОСОБА_5М.). При визначенні виду транспортного засобу обов'язково враховуються саме наявність здвоєних так і строєних ось.

Аналогічно, в різних екземплярах одних і тих же Актах про перевищення транспортним засобом обмежень загальної маси та осьових навантажень по різному зазначено вид причепу чи напівпричепу та його реєстраційні номери (STAS чи STAS SA33-8К, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 чи АА4025ХХ).

Такі недоліки в діях уповноважених осіб Відповідача під час здійснення спірного габаритно - вагового контролю 29.09.2016р. виключають можливість підтвердження правомірності встановлення перевищення нормативного навантаження на вісь (осі) в автомобілі (тягача) марки DAF модель XF95.430, р.н.НОМЕР_1, який належить Позивачу та використовувався 29.09.2016р. для перевезення вантажу.

Крім цього суд зазначає, що відповідно до вимог пунктів 30 та 31-1 Порядку 879 плата за проїзд великовагового транспортного засобу визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру.

В оскаржуваному розрахунку № 004ч від 29.09.2016року зазначено, що розмір плати визначався із відстані в 1145км. Разом з тим, представники Відповідача не зазначили чи відповідає ця відстань пройденій частині маршруту чи частині, яку перевізник має намір проїхати. В підтвердження визначення відстані в 1145км., яка враховувалася для визначення розміру плати, Відповідачем не зазначено жодного доказу.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів Позивача щодо незаконності оскаржуваного розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 004ч від 29.09.2016року, так як він винесений не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Одночасно суд зазначає, що оскаржуваний лист - повідомлення Відповідача від 15.12.2016року про заборгованість з такої сплати не порушує жодних прав Позивача, так як не є рішенням суб'єкта владних повноважень, обов'язковим до виконання, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 640,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Керуючись ст.ст.2,11,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 004ч від 29.09.2016року.

Судові витрати ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 640,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 01 червня 2017 р.