Справа № 442/3034/17
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/3034/17
Провадження №2-а/442/115/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання нечинним п.1.42 рішення Дрогобицької міської ради № 465 від 30.11.2016 року,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати нечинним та скасувати п.142 рішення №465 від 30.11.2016 року XV сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.07.2016 року вона звернулась до міського голови м.Дрогобича із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки під садівництво. Така земельна ділянка знаходиться між вулицями Станіславська та П.Орлика в м.Дрогобичі. Цією земельною ділянкою вона користується понад 50 років безперервно, вона приклала чималих зусиль для приведення такої у належний стан. Проте, на підставі спірного рішення їй було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою. Вважає таке рішення незаконним та таке жодним чином необґрунтоване і не мотивоване.

Позивач і її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив через його безпідставність, оскільки відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача щодо інших земельних ділянок, а також покликається на те, що суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів місцевого самоврядування. Просить в задоволенні позову відмовити.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Встановлено, що 22.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача про надання їй у власність земельну ділянку, яка розташована між вул.Станіславська та П.Орлика, надавши дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під садівництво. В обґрунтування заяви вказує на те, що користується вказаною земельною ділянкою понад 50 років.

На підставі рішення №465 від 30.11.2016 року XV сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради (п.1.42) ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Як вбачається з протоколу засідання постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин від 28.09.2016 року при розгляді питання щодо надання дозволу на розроблення матеріалів проектів відведення та технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_1 вирішено відмовити, без жодного обґрунтування.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем на виконання вимог ст.72 КАС України не доведено правомірності свого рішення, а його заперечення є необґрунтованими, а тому позов слід задоволити.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалюючи дане рішення у справі, суд не здійснює втручання в дискреційні повноваження відповідача, а дотримуючись принципів адміністративного судочинства, здійснює завдання адміністративного судочинства, передбачене у ст.2 КАС України - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Керуючись ст.ст. 11, 72, 86, 158-163, 171, 256 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовільнити.

Визнати нечинним та скасувати п.1.42 рішення №465 від 30.11.2016 року ХV сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ О.В. Крамар