Справа № 812/1027/16
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року справа № 812/1027/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Сіваченка І.В., Чебанова О.О., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Білокуракинський агропостач» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 812/1027/16 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Білокуракинський агропостач» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Білокуракинської районної Державної адміністрації ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Білокуракинське лісомисливське господарство» про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.08.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом (який було уточнено) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Білокуракинської районної Державної адміністрації ОСОБА_3 та просив суд зобовязати відповідача скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за номером 26767391 запис про реєстрацію права власності за Державним підприємством «Білокуракинське лісомисливське господарство» на обєкти нерухомого майна по вул. Леніна, 95 А, смт. Білокуракине.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 812/1027/16 у задоволенні адміністративного позову відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовані обставини справи, що мають значення для справи, та судом порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для внесення запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за номером 26767391 запис про державну реєстрацію права власності за ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» на обєкти нерухомого майна по вул. Леніна 95 А смт. Білокуракине було свідоцтво про право власності САС/394768 від 30.04.2010 року, видане останньому на підставі рішень Білокуракинської селищної ради (№ 36 від 16.03.2009 року та № 59/31 від 20.04.2010 року), які в судовому порядку визнані нечинними. У звязку із скасуванням рішень Білокуракинської селищної ради, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна по вул. Леніна 95 А смт. Білокуракине, відповідач зобовязаний скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за номером 26767391.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач та представник третьої особи у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, представник 3-ї особи підтримав доводи своїх письмових заперечень, які надані суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду скасувати з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Товариство з додатковою відповідальністю «Білокуракинський агропостач» 25.07.2016 року звернувся до відповідача з заявою про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно розташоване за адресою: Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95 А. До вказаної заяви було додано: рішення господарського суду Луганської області від 26.12.2011 року у справі № 11/182пд (10/220пд); постанова Білокуракинського районного суду Луганської області від 12.11.2010 року справа № 2а-684/2010/1205; постанова Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.02.2011 року у справі № 2-а-22/2011/1205; постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.04.2011 року у справі № 2-а-22/2011/1205; ухвалу Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2013 року у справі № 2а-684/10/1205 (К/9991/2290/11); свідоцтво про право власності № 53; наказ про примусове виконання рішення від 15.02.2012 року № 11/182пд (10/220пд); акт державного виконавця ВДВС Білокуракинського РУЮ про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі від 21.03.2012 року; постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 31450838 від 21.03.2012 року (а.с. 157-177).

Рішенням від 25.07.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Білокуракинської районної Державної адміністрації ОСОБА_3 прийнято рішення за № 30623753 про відмову у скасуванні, яким відмовив у скасуванні запису про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за номером 26767391. Вказане рішення обґрунтоване тим, що документи, надані позивачем, не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В поданих рішеннях суду, суд обмежується визнанням недійсним рішення Білокуракинської селищної ради № 59/31 від 20.04.2010 року не беручі до уваги правові наслідки цього рішення, а саме свідоцтво про право власності, САС/394768, 30.04.2010 року, Білокуракинська селищна рада. Подані документи не дають змоги встановити припинення права власності за Державним підприємством «Білокуракинське лісомисливське господарство» та встановити набуття права власності за Відкритим акціонерним товариством «Білокуракинський агропостач» (а.с. 9).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, послався на те, що під час вирішення та розгляду адміністративної справи не встановлено порушення відповідачем положень Конституції України та законів України.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

В матеріалах справи наявна, постанова Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2015 року у справі № 812/1358/15, яка набрала законної сили 24.05.2016 року, якою встановлено наступне.

ВАТ «Білокуракинський агропостач» 03.03.2004 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно цілісний майновий комплекс за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95, у тому числі: адмінбудівля, 1 А, 303,10 кв.м. та склад сільгоспмашин, Б, 923,30 кв.м. У свідоцтві зазначено, що підставою його видачі стало розпорядження голови Білокуракинської РДА № 53 від 02.03.2004 року. Право власності зареєстровано в Білокуракинському РБТІ 03.03.2004 року.

22.01.2008 року між ВАТ «Білокуракинський агропостач» (Орендодавцем), і ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» (Орендарем), підписано договір оренди цілісного майнового комплексу з правом подальшого викупу. Умовами договору сторони визначили, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду цілісний майновий комплекс ВАТ «Білокуракинський агропостач». Згідно п. 2 Договору обєктом оренди є адміністративна будівля, загальною площею 303,1 кв.м.; склад сільгоспзапчастин, загальною площею 923,3 кв.м. Строк дії договору визначений сторонами з 22.01.2008 року по 01.10.2009 року.

24.12.2008 року сторонами підписано акт приймання-передачі, за яким з посиланням на пункти 5.1, 5.2 договору № 3 від 22.08.2008 року ВАТ «Білокуракинський агропостач» передано у власність ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» майно: адмінбудівля, площею 303,1 кв.м., і склад сільгоспмашин, площею 923,3 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Білокуракинської селищної ради № 36 від 06.03.2009 року виділено частину майнового комплексу ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство», яка складається з адмінбудівлі та складу сільгоспмашин в окремий обєкт нерухомості та надано йому адресу: смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95А.

23.03.2009 року на підставі розпорядження голови Білокуракинської РДА № 69 від 13.02.2009 року ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно адміністративна будівля, склад за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95А. Право власності зареєстровано в Білокуракинському РБТІ 23.03.2009 року.

23.04.2009 року розпорядженням голови Білокуракинської РДА скасовано розпорядження голови Білокуракинської РДА № 69 від 13.02.2009 року «Про оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке знаходиться на балансі ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство», як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

У подальшому рішенням Білокуракинської селищної ради від 20.04.2010 року № 59/31 ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» надано дозвіл на оформлення правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, що мають такі показники: адміністративна будівля, що розташована за адресою: смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95А; склад сільгоспмашин, що розташований за адресою: смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95А.

30.04.2010 року на підставі рішення Білокуракинської селищної ради № 59/31 від 20.04.2010 року ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» видано свідоцтво № САС 394768 про право власності на нерухоме майно адміністративну будівлю, А1, склад, Б, за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95А. Право власності зареєстровано в Білокуракинському РБТІ 30.04.2010 року. (а.с. 105-107).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову виходив з того, що відповідач правомірно відмовив позивачу в скасуванні запису про державну реєстрацію, оскільки позивачем всупереч вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12 грудня 2011 року за № 1429/20167, не були надані державному реєстратору рішення суду про скасування рішення Білокуракинського РБТІ 30.04.2010 року.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) (далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV орган державної реєстрації прав: зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав.

Частиною 2 статті 9 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор: зокрема, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Статтею 15 Закону № 1952-IV визначено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Так, ч. 1 ст. 15 визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного

користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Статтею 26 Закону № 1952-IV визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.

Отже, з аналізу наведеної статті вбачається, що однією з підстав для внесення державним реєстратором запису про скасування державної реєстрації прав є скасування, на підставі рішення суду, документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Як зазначалося вище, отриманню ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» свідоцтва № САС 394768 про право власності на нерухоме майно адміністративну будівлю, А1, склад, Б, за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95А передувало прийняття Білокуракинською селищною радою рішень № 36 від 06.03.2009 року, від 20.04.2010 року № 59/31.

В матеріалах справи наявні судові рішення, які позивач долучив до заяви про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно розташоване за адресою: Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95 А, з яких вбачається наступне.

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 листопада 2010 року у справі № 2а-684/10/1205, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Білокуракинський агропостач» задоволено повністю. Визнано нечинним рішення Білокуракинської селищної ради Луганської області № 59/31 від 20.04.2010 року «Про надання дозволу Державному підприємству «Білокуракинське лісомисливське господарство» на оформлення правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна по вул. Леніна, 95 А, смт. Білокуракине» (а.с. 138-140, 143-145).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2013 року у справі № 2а-684/10/1205 (К/9991/2290/11) касаційну скаргу державного підприємства «Білокуракинське лісомисливське господарство» залишено без задоволення, а постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 листопада 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року залишено без змін (а.с. 141-142).

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-а-22/2011/1205 відмовлено в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Білокуракинський агропостач» про визнання нечинним рішення Білокуракинської селищної ради Луганської області № 36 від 16.03.2009 року «Про виділення частини майнового комплексу ДП «Білокуракинське ЛМГ» по вул. Леніна, 95-а смт. Білокуракине, яке складається з адміністративної будівлі та складу в окремий обєкт нерухомості та надання йому адреси» у звязку з безпідставністю заявлених вимог (а.с. 164-165).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2011 року у справі № 2-а-22/2011/1205 апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Білокуракинський агропостач» на постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-а-22/2011/1205 - задоволено. Постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-а-22/2011/1205 скасовано. Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Білокуракинський агропостач» - задоволено. Визнано нечинним рішення Білокуракинської селищної ради Луганської області № 36 від 16.03.2009 року Про виділення частини майнового комплексу ДП «Білокуракинське ЛМГ» по вул. Леніна, 95-а смт. Білокуракине, яке складається з адміністративної будівлі та складу в окремий обєкт нерухомості та надання йому адреси» з 23 квітня 2010 року (а.с. 166-167).

Отже, наведене свідчить, що рішення Білокуракинської селищної ради № 36 від 06.03.2009 року, від 20.04.2010 року № 59/31, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав ДП «Білокуракинське ЛМГ» власності на нерухоме майно адміністративну будівлю, А1, склад, Б, за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95А, скасовані в судовому порядку.

Тобто, у відповідності до ст. 26 Закону № 1952-IV відповідач мав всі права для прийняття рішення щодо скасування запису про державну реєстрацію прав власності за Державним підприємством «Білокуракинське лісомисливське господарство» на обєкти нерухомого майна по вул. Леніна, 95 А, смт. Білокуракине.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішенням Господарського суду Луганської області від 26.12.2011 року справа № 11/182пд (10/220пд) позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Білокуракинський агропостач» задоволено частково. Визнано недійсним договір № 3 оренди майнового комплексу з правом подальшого викупу від 22.01.2008, укладений між ВАТ «Білокуракинський агропостач» та ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство». Зобовязано ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство», Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Магістральна, буд. 2, код 25359239, повернути на користь ВАТ «Білокуракинський агропостач», Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, буд. 85, код 00902918, таке майно: адмінбудівлю площею 303,1 кв.м.; склад сільгоспмашин площею 923,3 кв.м., розташовані за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95. В решті позову відмовлено (а.с. 168-172).

На виконання вказаного рішення Господарським судом Луганської області видано наказ про примусове виконання рішення (а.с. 173).

Відповідно до акту про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі від 21.03.2012 року наведене вище майно передано стягувачу (а.с. 174).

Окрім того, колегія відзначає, що ВАТ «Білокуракинський агропостач» 03.03.2004 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно цілісний майновий комплекс за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Леніна, 95, у тому числі: адмінбудівля, 1 А, 303,10 кв.м. та склад сільгоспмашин, Б, 923,30 кв.м. У свідоцтві зазначено, що підставою його видачі стало розпорядження голови Білокуракинської РДА № 53 від 02.03.2004 року. Право власності зареєстровано в Білокуракинському РБТІ 03.03.2004 року і це свідоцтво є дійсним і не було оспорено в судовому порядку (а.с. 18).

Саме цим документом підтверджено право позивача на цілісний майновий комплекс і наявність цього документу сторони не оспорюють.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач, приймаючи рішення про відмову у скасуванні запису про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за номером 26767391, діяв всупереч вимогам діючого законодавства, а тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про зобовязання державного реєстратора прав на нерухоме майно Білокуракинської районної Державної адміністрації скасувати такий запис.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

В силу положень частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є цілком слушними, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 122-1, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Білокуракинський агропостач» - задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 812/1027/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Білокуракинський агропостач» - задовольнити.

Зобовязати державного реєстратора прав на нерухоме майно Білокуракинської районної Державної адміністрації ОСОБА_3 скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за номером 26767391 запис про державну реєстрацію прав власності за Державним підприємством «Білокуракинське лісомисливське господарство» на обєкти нерухомого майна по вул. Леніна, 95 А, смт. Білокуракине, Луганська обл.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 1 червня 2017 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_5