Справа № 821/1974/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1974/16

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Федусика А.Г.

розглянув в порядку письмового апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, Управління Державної казначейської служби України в м. Херсоні Херсонської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із вказаним адміністративним позовом, в яком, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив зобов'язати Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області подати до Управління державної казначейської служби України у місті Херсоні Херсонської області подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем придбано житло вперше, тому зазначені кошти, які були ним сплачені в якості збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, мають бути повернені пенсійним органом.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 10 квітня 2017 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Зобов'язано Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області подати до Управління державної казначейської служби України у місті Херсоні Херсонської області подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала житло, не може бути підставою для відмови у поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки порушує право позивача на придбання житла вперше без сплати відповідних страхових внесків до ПФУ.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, оскільки обов'язковість сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає нотаріус під час вчинення нотаріальної дії, доводити факт придбання житла вперше позивач мав саме приватному нотаріусу, а не пенсійному органу. Невиконання нотаріусом своїх обов'язків, що призвело до матеріальних втрат позивача.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.10.2016 року було укладено договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Загальна вартість квартири становить 600000,00 грн. Договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 1483.

Обов'язковою вимогою, необхідною для нотаріального оформлення вказаного договору, була сплата збору.

Відповідно до квитанції № 001794 від 07.10.2016 р. ОСОБА_1 сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсоток вартості придбаного майна у сумі 6000,00 грн.

14.11.2016 і 05.12.2016 року позивач звернувся до УПФУ в м. Херсоні про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, як такого, що сплачено помилково.

Листом від 15.11.2016р. № 25671/07 та листом від 08.12.2016 № 27475/07 УПФУ в м. Херсоні відмовило ОСОБА_1 у задоволенні такої заяви, мотивуючи тим, що позивачем не надало документів на підтвердження факту придбання житла вперше.

Позивач вважаючи вказані дії відповідача протиправним та таким, що порушують законні права та інтереси, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За змістом п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 (далі - Порядок) збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Тобто, вказаною нормою Порядку визначено, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Так, як вірно зазначено судом першої інстанції, станом на час придбання позивачем нерухомості - 07.10.2016 року відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме Держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Відсутність можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

При цьому, пунктом 15-3 Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Як встановлено судом першої інстанції, факт придбання позивачем квартири підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 24.06.2015 року.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_1, крім квартири, придбаної на підставі договору від 07.10.2016 р., також володіє 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_2, 31.01.2003, видане згідно розпорядження від 31.01.2003р. № 13531-Ж.

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло від 31.01.2003 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної сумісної власності гр. ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1. Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що придбання нерухомого майна шляхом купівлі-продажу у повнолітньому віці позивачем відбулось вперше, на підставі договору від 07.10.2016 р.

Апеляційний суд відхиляє посилання апеляційної скарги на обов'язок доведення факту придбання житла вперше саме приватному нотаріусу, а не пенсійному органу, оскільки підставою для відмови пенсійного органу у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування стало саме те, що позивачем не надало документів на підтвердження факту придбання житла вперше.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано вказує, що у суду відсутні підстави для того, щоб ставити під сумнів твердження позивача про відсутність фактів придбання ним нерухомого майна (жилого приміщення) до укладенні договору купівлі-продажу від 07.10.2016 року.

Таким чином, в даному випадку відповідач зобов'язаний довести, що позивач придбав житло згідно договору від 07.10.2016 року не вперше, однак таких доказів пенсійним органом ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що позивач дійсно вперше придбав житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна та під час оформлення документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 6000 грн. згідно з квитанцією № 001794 від 07 10 2016 року, підлягає поверненню позивачу.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, Управління Державної казначейської служби України в м. Херсоні Херсонської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.Г. Федусик