Справа № 211/6069/16-а
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/6069/16-а
Провадження № 2-а/211/51/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 травня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції ІПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до інспектора патрульної поліції ІПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи позовні вимоги таким.

11 грудня 2016 року на неї було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Вважає, що постанова була складена з грубим порушенням порядку розгляду справи, а саме ст. ст. 34-35, 256, 268, 280 КУпАП. Винесена постанова, суперечить положенням рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р.,та "Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху". Просить суд визнати недійсною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити, за відсутністю у її діях складу правопорушення.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, 11.12.2016 року інспектором патрульної поліції ІПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 було винесено постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови серії АР №283451, 11.12.2016 року о 18:20 годин в м. Києв вул. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку "Зупинка заборонена", чим порушив п.8.1в ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч. 6 ст. 276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.

Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була розглянута інспектором патрульної поліції ІПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Крім того, доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання адміністративного протоколу, є безпідставними та неаргументованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб'єктивному тлумаченні рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року та суперечать положенням ст.ст.213, 222, 258, 276 КУпАП, які містять прямий імперативний припис щодо права уповноваженої посадової особи органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення виносити постанову в порядку скороченого провадження.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо суттєвості порушення її прав та створення неможливості їх реалізації в повному обсязі, виходячи з того, що позивачем не зазначено, які саме її права було порушено чи обмежено їх реалізацію з боку відповідача та в чому саме це полягало, враховуючи, що сам факт звернення позивача до суду з даним позовом є наслідком реалізації визначеного саме ст.268 КУпАП права на оскарження нею постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем додана до матеріалів справи фотографія, на підтвердження того, що при повороті ліворуч з вул. Хрещатик на вул. ОСОБА_3, знак погано видно, так як він встановлений не під прямим кутом к проїжджаючим транспортним засобам, а також враховуючи, що там розташований пішохідний перехід на якому спостерігався суцільний потік пішоходів, дуже погані погодні умови та несанкціонована зупинка вантажної машини, таке розташування знака не дає змогу помітити його завчасно. Проте, згідно доданої до матеріалів справи фотографії, взагалі неможливо встановити сфотографоване місце та ідентифікувати назви вулиць та дорожній знак.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що складена постанова про адміністративне правопорушення від 11.12.2016 року є законною, відповідає вимогам ст. ст. 251, 283 КУпАП та винесена по факту встановленого правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 17, ст. 160-163, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції ІПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_4