Справа № 804/2605/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 р. Справа № 804/2605/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» №01-38/710 від 13.02.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою;
- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути клопотання Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» №01-38/710 від 13.02.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 161,1495 га, яка розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, та прийняти рішення відповідно до законодавства.
Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, що надавались під час розгляду даного спору.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надано відповідні письмові заперечення, в яких вказано, що за результатом розгляду поданого позивачем клопотання у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 161,1495 га, із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що повязані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, відмовлено, про вказано в листі від 13.01.2017 р. №19-4-0.332-760/2-17. Вказана відмова обґрунтована тим, що з поданих графічних матеріалів неможливо визначити чи відноситься позначена земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, у звязку з чим відсутні правові підстави про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою. Також зазначає, що на запит від 17.03.2017 р. було надано відповідь від 27.03.2017 р. про те, що згідно попередньої відповіді позивачу було надано вичерпну інформацію та вказані помилки останнім не усунуто.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Публічне акціонерне товариство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» зареєстровано у встановленому законом порядку 05.10.2009 року; засновником є Міністерство економічного розвитку та торгівлі України.
Видами економічної діяльності ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» є добування руд інших кольорових металів; добування піску, гравію, глин і каоліну; добування мінеральної сировини для хімічної промисловості та виробництва мінеральних добрив; добування інших корисних копалин та розроблення карєрів.
Відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_5 України № 406 від 06.08.2014 р. ОСОБА_2 питання забезпечення функціонування підприємств титанової галузі та Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів із державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України №847 від 07.08.1997 р., наказом Фонду державного майна України №2253/1073 від 06.09.2014 р. було дано згоду на передачу Міністерству економічного розвитку і торгівлі цілісних майнових комплексів ДП Іршанський державний гірничо- збагачувальний комбінат і ДП Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат. Також від 06.09.2014 року наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1074 за Державним підприємством Обєднана гірничо-хімічна компанія були закріплені на праві господарського відання зазначені вище цілісні майнові комплекси.
Для провадження господарської діяльності, повязаної із видобуванням корисних копалин, на базі цілісного майнового комплексу ДП Вільногірський державний гірничо- металургійний комбінат була створена філія «Вільногірський ГМК» ДП «Обєднана гірничо-хімічна компанія».
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1913 від 15.11.2016 р. «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» утворено Публічне акціонерне товариство «Обєднана гірничо-хімічна компанія» шляхом перетворення Державне підприємство «Обєднана гірничо-хімічна компанія» відповідно до перетворення Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія».
ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» відповідно до положень ст. 108 Цивільного кодексу України та наведеного вище наказу є правонаступником усіх прав та обовязків Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія», а філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» - правонаступником всіх прав та обовязків філії «Вільногірський ГМК» ДП «Обєднана гірничо-хімічна компанія».
20.02.2015 року Державною службою геології та надр України видано спеціальний дозвіл на користування надрами №6028 на видобування сировини придатної для виробництва цирконового, рутилового, ільменітового, дистен-силіманітового і ставролітового концентратів, а також формувальних, скляних і будівельних пісків Малишевського родовища ділянки Західна, Центральна і Східна (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський та Криничанський райони, площею 44,9 кв.км.).
З даного спеціального дозволу видно, що власником є ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія», строк дії до 20.02.2023 року.
Також з метою розробки Малишевського родовища рудних пісків ділянки: Центральна і Східна у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України надано акт про надання гірничого відводу від 02.04.2015 р. за №3025.
13.02.2017 року ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» було подано до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 р.), у якому посилаючись на те, що ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» за місцезнаходженням своєї філії «Вільногірський ГМК» здійснює господарську діяльність, направлену на виконання загальнодержавних програм з постачання титановмісної сировини підприємствам металургійного комплексу України, та з метою безперервного проведення робіт по розробці Малишевського родовища корисних копалин та на виконання п. 5 постанови Кабінету ОСОБА_5 України №406 від 06.08.2014 року ОСОБА_2 питання забезпечення функціонування підприємств титанової галузі, відповідно до ст.18 Кодексу України про надра та ст. ст. 66, 92, 116, 120, 122, 123 Земельного кодексу України, просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 161,1495 га, із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення для потреб, повязаних з користуванням надрами.
Судом встановлено, що до вказаного клопотання надано документи у копіях: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія», витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» станом на 09.12.2016 р., статут ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія», спеціальний дозвіл на користування надрами № 6028 від 20.02.2015 р., акт про надання гірничого відводу №3025 від 02.04.2015 р. з додатком (копією топографічного плану), довідка за даними форми 6-зем з додатком, графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (схема) та графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки з Публічної кадастрової карти України, рішення Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області №629-37/VI від 30.04.2015 року «Про надання погодження на передачу земельних ділянок у постійне користування із зміною їх цільового призначення».
Згідно вказаного рішення Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області №629-37/VI від 30.04.2015 року погоджено ДП «Обєднана гірничо-хімічна компанія» передачу земельних ділянок площами 92,3363 га та 265,0782 га на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у постійне користування зі зміною їх цільового призначення на землі для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємствами, що повязані з користуванням надрами.
За розглядом вказаного клопотання Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 27.03.2017 року за №19-4-0.332-5340/2-17 повідомлено, що згідно попередньої відповіді було надано вичерпну інформацію та вказані помилки не було усунуто, рекомендовано привести у відповідність наданий пакет документів та повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у користування врегульовані статтею 123 Земельного кодексу України.
Згідно ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

У відповідності до ч.2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 наведеної статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

З дослідженого судом листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.03.2017 року за №19-4-0.332-5340/2-17 видно, що такий лише містить посилання на попередню відповідь та рекомендацію привести у відповідність наданий пакет документів та повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Проте вказаний лист не є рішенням, що прийнято за належним розглядом клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та доданими до нього документами, із викладенням мотивів прийняття рішення за результатом розгляду поданого клопотання та доданих матеріалів з посиланням на норми закону.

Отже, з огляду на відсутність прийнятого рішення, за результатом розгляду клопотання №01-38/710 від 13.02.2017 року (вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 р.), Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" №01-38/710 від 13.02.2017 року (вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 р.) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Так, згідно листа від 13.01.2017 року за №19-4-0.332-760/2-17, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області вказано на недоліки клопотання від 12.10.2016 р. №01-38/5233 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та доданих матеріалів, які зводяться до того, що з поданих графічних матеріалів неможливо визначити чи відноситься позначена земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, у звязку з чим відсутні правові підстави про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою.

Проте суд вказує, що з довідки управління Держземагентства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 22.07.2015 р. №31-40200-9917/2-15, яка була додана до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вх.№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 р., видно місце розташування запитуваної земельної ділянки - Верхівцевська міська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), площа 161,1495 га, форма власності державна, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); в графі «користувач за наявності» міститься прочерк; запитувана земельна ділянка згідно даних державного земельного кадастру є частиною масиву з прощею 587,6947 га (кадастровий номер :02:101:0010).

Додатком до вказаної довідки визначено межі запитуваної земельної ділянки, яка знаходиться на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Отже, вказані у довідці управління Держземагентства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 22.07.2015 р. №31-40200-9917/2-15 дані надають змогу визначити відношення позначеної земельної ділянки до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, отже посилання відповідача на лист 13.01.2017 року за №19-4-0.332-760/2-17 є безпідставним, оскільки за повторно поданими клопотанням та документами можливо визначити відношення позначеної земельної ділянки до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування/ не перебування її у користуванні.

Крім того, чинним законодавством не передбачено надання особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, інформації щодо перебування земельної ділянки у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги.

З графічних матеріалів, доданих ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 р. видно, що останні містять зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки, зокрема, зі схеми бажаного місця розташування земельної ділянки на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області вбачається зображення контуру земельної ділянки площею 161,1495 га шляхом штрихування контуру земельної ділянки. Також графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки з Публічної кадастрової карти України містять зображення контуру земельної ділянки орієнтованою площею 161,1495 га на території ділянки за кадастровим номером :02:101:0010.

Аналізуючи зазначені у додатку до довідки управління Держземагентства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 22.07.2015 р. №31-40200-9917/2-15 та на графічних матеріалах, доданих ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» до вказаного клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, судом встановлено, що заявником зазначається одна і та сама земельна ділянка орієнтованою площею 161,1495 га, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою якої він просить.

Матеріалами справи підтверджено, що бажана до відведення земельна ділянка знаходиться в межах спеціального дозволу на користування надрами №6028 від 20.02.2015 р.

За поясненнями представника позивача, наданими в судовому засіданні, на території ділянки за кадастровим номером :02:101:0010 вже здійснюється видобування корисних копалин, що було розпочато Державним підприємством «Обєднана гірничо-хімічна компанія», правонаступником якого є позивач.

Отже твердження Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про відсутність у графічних матеріалах бажаного місця розташування та розмір земельної ділянки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Крім того, суд акцентує увагу, що ч.2 ст.123 Земельного кодексу України передбачено, що у клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення; до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, що було виконано ПАТ "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" у повному обсязі при поданні повторного клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою №01-38/710 від 13.02.2017 року (вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 р.).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи №R(80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Разом з тим, суд вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на викладене суд зобов'язує Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" №01-38/710 від 13.02.2017 року (вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 161,1495 га, яка розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, та прийняти рішення відповідно до законодавства, з урахуванням висновків суду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Указаній нормі кореспондують положення абзацу 7 п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду може бути встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

З метою належного захисту порушених прав позивача, для забезпечення реального виконання рішення, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень, а саме зобовязати подати звіт про виконання судового рішення в тридцяти денний строк з дати набрання законної сили постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/2605/17.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, оскільки Публічним акціонерним товариством «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у той час як відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність свого рішення, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» №01-38/710 від 13.02.2017 року (вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути клопотання Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» №01-38/710 від 13.02.2017 року (вх..№ 19-1010/0/1-17 від 15.02.2017 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 161,1495 га, яка розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, та прийняти рішення відповідно до законодавства, з урахуванням висновків суду.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення в тридцяти денний строк з дати набрання законної сили постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/2605/17.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 31 травня 2017 року

Суддя ОСОБА_1