Справа № 200/4899/17(2-а/200/633/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"31" травня 2017 р.справа № 200/4899/17 (2-а/200/633/17)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Іванов С.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року у справі № 200/4899/17 (2а/200/633/17) про залишення без руху адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року було залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати до суду належним чином оформлений документ про сплату судового збору в передбаченому законом розмірі.

На усунення недоліків апеляційної скарги від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому заявник апеляційної скарги просив знайти у законодавстві України рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_1 проти України» від 22.11.2007 року та «ОСОБА_1 проти України» від 26.02.2014 року, рішення Конституційного суду України № 3-рп/2010 від 25.01.2010 року, приписи ст.ст. 7,14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», Закон України «Про Конституційний Суд України», Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та прийняти апеляційну скаргу, а також заявлено відвід судді Іванову С.М. через незнання вищевказаних законів чи небажання їх виконувати.

Розглянувши вказане клопотання, приходжу до висновку про його безпідставність та необґрунтованість з огляду на наступне.

Приписами статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо сплати судового збору, а саме перелік осіб, які у відповідності до вказаної статті звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказаний перелік є вичерпний та розширенню не підлягає.

Разом з тим, заявником апеляційної скарги не наведено жодних доказів, які б свідчили, що він користується пільгами щодо сплати судового збору.

З приводу посилань на рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_1 проти України» від 22.11.2007 року та «ОСОБА_1 проти України» від 26.02.2014 року, рішення Конституційного суду України № 3-рп/2010 від 25.01.2010 року, приписи ст. ст. 7, 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», Закон України «Про Конституційний Суд України», Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначаю, що приписами п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В даному випадку ОСОБА_1 подано адміністративний позов до пенсійного органу про визнання протиправними дій останнього щодо неприйняття документів, що були додані до заяви про призначення пенсії, у зв'язку з чим посилання заявника апеляційної скарги на вищезазначені законодавчі акти та рішення ЄСПЛ є безпідставними, оскільки останні не стосуються даного предмету спору, а задля застосування п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" необхідний факт визнання у встановленому законом порядку незаконності таких рішень, дій чи бездіяльності, проте про існування таких фактів позивачем не зазначено та належних доказів до суду не надано.

При цьому стаття 56 Конституції України визначає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Водночас, відповідно до частини другої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що застосування приписів п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" можливе лише якщо заявленню вимог про відшкодування шкоди, передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об'єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

У зв'язку з зазначеним, станом на 31.05.2017 року вимоги, зазначені в ухвалі від 28.04.2017 року, заявником апеляційної скарги не виконані, недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Щодо заяви ОСОБА_1 про відвід судді Іванова С.М., вважаю за необхідне зазначити, що у зв'язку з тим, що апеляційне провадження у даній справі відкрито не було (апеляційна скарга підлягає поверненню) відсутні правові підстави для розгляду такої заяви, визначені ст. ст. 27-31 КАС України.

Згідно з ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу, а саме позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу слід вважати не поданою та повернути.

За таких підстав, керуючись ст.ст. 108, 189 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року у справі № 200/4899/17 (2а/200/633/17) про залишення адміністративного позову без руху - вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя С.М. Іванов