Справа № 750/3719/17
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3719/17
Провадження № 2-а/750/653/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання - Мачачі І. П., позивача, представника відповідача - Смуригіної К. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Чернігівській області про стягнення компенсації за невикористану відпустку,

в с т а н о в и в:

12.04.2017 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача компенсації за невикористану додаткову відпустку, що надається одиноким матерям, за 2015-2016 роки із зобов'язанням відповідача самостійної розрахувати суму вказаної компенсації.

В обґрунтування позову зазначила, що вона виховує дитину без допомоги батька і як одинока матір має право на щорічну додаткову відпустку строком 10 днів. Утім, у день звільнення з роботи відповідач не виплатив їй грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2015-2016 роки, чим порушив її право на належний соціальний захист.

У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала. Вважає, що звертаючись із заявою про виплату грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2015-2016 роки позивач не надала достатніх доказів того, що вона має статус одинокої матері і, як наслідок цього, - законне право на отримання такої компенсації.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_4. Як убачається з копії свідоцтва, шлюб позивача з ОСОБА_4 розірвано, про що 26.05.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції здійснено відповідний запис у Книзі реєстрації розірвання шлюбів за № 444 (а. с. 36, 37).

З 10.02.2014 року позивач працювала у відповідача на посаді головного державного інспектора відділу організаційної роботи ЦОП та надання адміністративних послуг, організації розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації управління обслуговування платників податків. Наказом відповідача від 16.12.2016 № 103-о позивача звільнено з посади в зв'язку зі зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників, згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України (а. с. 24, 25).

Напередодні звільнення - 14.12.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй компенсації за невикористану соціальну відпустку як матері, яка сама виховує дитину. На підтвердження статусу одинокої матері позивач надала відповідачу довідки Чернігівського ліцею № 32 від 26 травня і 29 листопада 2016 року про те, що батько її сина - ОСОБА_4 жодного разу не з'являвся в школі, не зустрічався з адміністрацію з питань виховання сина та не цікавився успіхами своєї дитини в навчанні (а. с. 21, 22), а також довідку Чернігівського дошкільного навчального закладу від 28.10.2015 року про те, що ОСОБА_4 не цікавився розвитком дитини, не відвідував батьківські збори і взагалі не з'являвся у дитячому закладі (а. с. 23).

19.12.2016 року відповідач письмово інформував позивача про відсутність підстав для виплати їй компенсації за невикористану додаткову відпустку, оскільки надані документи не є належними доказами того, що батько її сина не бере участі у вихованні дитини.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки» одинокій матері надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів.

Суд констатує, що чинне законодавство України не містить визначення поняття «одинока матір», тому звертаючись до відповідача із заявою про виплату грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як матері, яка самостійно виховує дитину, позивач зобов'язана була надати відповідачеві беззаперечні докази того, що батько не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Виконання цієї умови є обов'язковим з огляду на те, що відповідач є державною установою, яка фінансується виключно з державного бюджету, а тому її працівники несуть персональну юридичну відповідальність за цільове витрачання бюджетних коштів, яке має підтверджуватися належними, допустимими та беззапереченими доказами.

Як зазначено вище, в якості доказу виховання дитини без участі батька позивач надала суду лише довідки навчальних закладів про те, що батько дитини ніколи не з'являвся в цих закладах і не цікавився успіхами дитини в навчанні.

Втім, вказані довідки не є беззаперечним доказом того, що батько не бере участі у вихованні сина позивача.

Водночас, як встановлено судом, позивач не надавала відповідачу ані докази ухилення батька від матеріального утримання дитини, якими можуть бути рішення суду про стягнення аліментів та довідка державного виконавця про ухилення батька від їх сплати із зазначенням суми заборгованості, ані докази ухилення батька від виховання сина, якими можуть бути рішення суду про його позбавлення батьківських прав та/або матеріали органу опіки та піклування, складені на підставі комісійного обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї позивача, з фіксацією того факту, що батько дитини проживає окремо та не бере участі в її вихованні тощо.

Отже, надані позивачем довідки навчальних закладів не є беззаперечним підтвердженням ухиленням батька від виховання та утримання її сина, в зв'язку з чим у відповідача не було достатніх правових підстав для визнання за позивачем права на додаткову щорічну відпустку як одинокій матері та виплати їй за рахунок коштів державного бюджету грошової компенсації за невикористану додаткову щорічну відпустку за 2015-2016 роки.

За таких підстав, пред'явлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Чернігівській області про стягнення компенсації за невикористану відпустку відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя В. О. Коверзнев