Справа № 352/363/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5741/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Курильця А. Р., Мікули О. І.,

з участю секретаря судового засідання - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2017 року про закриття провадження у справі № 352/363/17-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, а також скасувати постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження від 22 грудня 2015 року ВП № 37833513.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2017 року провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що спір виник у зв'язку з невиконанням рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2014 року в справі №352/1713/13-а про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2013 року ВП №37833513, відтак, з урахуванням норм Кодексу адміністративного судочинства України, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвала суду про закриття провадження у справі обґрунтована посиланням на те, що між сторонами виник спір у зв'язку з оскарженням рішення, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа, виданого в порядку цивільного судочинства, а тому даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як видно з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв'язку з оскарженням рішення, дій чи бездіяльності Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 02 березня 2012 року № 6-5304, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова в цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 78617,59 грн.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з статтею 384 цього Кодексу скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого в цивільній справі, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ, відтак, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті судове рішення, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2017 року про закриття провадження у справі № 352/363/17-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повний текст судового рішення виготовлено 29 травня 2017 року.