Справа № 805/592/17-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року справа №805/592/17-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар - Челахова О.О.

за участю: позивача не зявився

представника відповідача ОСОБА_3, довіреність № 73/10/05-14-10-13 від 05.01.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 805/592/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинним та скасування рішення від 28 вересня 2016 року № -35 щодо застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22 липня 2014 року по 19 листопада 2015 року в сумі 30983,82 грн. та за період з 21 січня 2015 року по 16 вересня 2016 року у розмірі 99506,55 грн. та нарахування пені у розмірі 223 086,04 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» (далі позивач, товариство, підприємство, платник податків) звернулося до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі відповідач, податковий орган, податкова інспекція, контролюючий орган) про визнання нечинним та скасування рішення від 28 вересня 2016 року № -35 щодо застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22 липня 2014 року по 19 листопада 2015 року в сумі 30983,82 грн. та за період з 21 січня 2015 року по 16 вересня 2016 року у розмірі 99506,55 грн. та нарахування пені у розмірі 223 086,04 грн. (а.с.4-6).

Постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року адміністративний позов задоволений, скасоване рішення Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 28 вересня 2016 року № -35 в сумі 353576,41 грн. (а.с.140-143).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобовязань платниками єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Вважає, що до платника податків правомірно застосовані фінансові санкції визначені Законом, оскільки єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника податку та ним не надано до податкового органу сертифікату торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (а.с.147-149).

В судове засідання позивач не зявився про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», зареєстроване встановленому порядку у якості юридичної особи та включено до ЄДРПОУ за № 30736395, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено відповідний запис, адреса: вул. Юбілейна, 38, с. Полтавка, Костянтинівський район, Донецька область, 85172, перебуває на обліку в Костянтинівській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (а.с.135-138).

Відповідач, Костянтинівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Державну фіскальну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України та який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Костянтинівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 28 вересня 2016 року прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відповідно до якого платнику податків нараховано штраф за період з 22 липня 2014 року по 19 листопада 2015 року в сумі 30983,82 грн. та за період з 21 січня 2015 року по 16 вересня 2016 року у розмірі 99506,55 грн. та нарахована пеня у розмірі 223 086,04 грн. (а.с.7, 113).

За результатами адміністративного оскарження підприємством спірного рішення до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної фіскальної служби України вказане рішення залишено без змін.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності застосування податковим органом до платника податків штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, що регулюється нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ), Інструкцією про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 9 вересня 2013 року № 455 (далі Інструкція № 455) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто, контролюючим органам, надано також право здійснення контролю за нарахуванням, повнотою і своєчасністю сплати єдиного соціального внеску.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі за текстом Закон № 2464-VI) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Законом № 2464-VІ визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

За приписами абзацу першого пункту першого частини першої статті 4 зазначеного Закону платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, платник податків в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судами першої і апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що позивачем - платником єдиного внеску, своєчасно не сплачені суми страхових внесків за період липень 2014 року вересень 2016 року.

Статтею 9 Закону № 2464-VІ визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 11 вказаної статті визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 25 цього Закону суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Спірним питанням даної справи є звільнення платників єдиного внеску, що здійснюють діяльність в зоні проведення антитерористичної операції від зобовязань щодо нарахування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції.

Спеціальним законодавством стосовно справляння податків, зборів та єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції позивач, який зареєстрований в зоні проведення антитерористичної, звільнений від сплати поточних зобовязань зі сплати єдиного внеску виходячи з наступного.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території ОСОБА_2 та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі Закон № 1669-VІІ).

Законом № 1669-VІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) внесені зміни до Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-4 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану».

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. На момент вирішення справи по суті судом, антитерористична операція не закінчилась.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Отже, пункт 9-4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ є умовною нормою, оскільки звільняє платників єдиного внеску від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, крім іншого, за умови надання заяви платником єдиного внеску про звільнення від сплати єдиного внеску до контролюючого органу.

Спірним питанням, що є предметом розгляду в даній справі, є неправомірне нарахування саме штрафних санкцій та пені на несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, проте звільнити себе від сплати єдиного внеску позивач не потребує та намагається сумлінно, в строки сплачувати фінансові зобовязання.

Абзацом 2 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 02 грудня 2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. До вказаного Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Костянтинівка Донецької області.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, внесені Законом України № 1669 зміни до Закону № 2464-VІ звільняють від сплати єдиного внеску субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, оскільки на час розгляду даної справи Президентом України не приймався Указ про завершення проведення антитерористичної операції, тобто період проведення антитерористична операція триває. Крім того, відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Товариство 03 червня 2016 року звернулося до ОСОБА_2 Торгово-промислової палати із заявою про видачу сертифікату щодо наявності форс-мажорних обставин на території розміщення підприємства.

ОСОБА_2 Торгово-промислової палати від 09 червня 2016 року № 607/12.1-20, повідомлено про проведення на території Донецької області антитерористичної операції та відсутність правових підстав видачі сертифікату Торгово-промислової палати для звільнення від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення проведення антитерористичної операції, оскільки таке звільнення від відповідальності передбачено Законом, що підтверджується наявними матеріалами справи (а.с. 99-102).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що позивач виконав вимоги Закону і є звільненим від сплати штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Заявою від 02 березня 2016 року № 30 платник податків звернувся до податкового органу в порядку статті 9-3 Закону № 2464-VІ про звільнення від виконання своїх обовязків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 9-4 розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зазначено, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення податкового органу від 28 вересня 2016 року № -35 про застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22 липня 2014 року по 19 листопада 2015 року в сумі 30983,82 грн. та за період з 21 січня 2015 року по 16 вересня 2016 року у розмірі 99506,55 грн. та нарахування пені у розмірі 223 086,04 грн. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» є необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень відповідно до вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для його скасування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі №805/592/17-а залишити без задоволення.

Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 805/592/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинним та скасування рішення від 28 вересня 2016 року № -35 залишити без змін.

Ухвала постановлена 31 травня 2017 року.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 31 травня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 31 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4