Справа № 823/275/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/275/16 Головуючий у 1-й інстанції: Троян Т.Є.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН-1» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН-1» до Черкаського міського управління юстиції, Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, третя особа: арбітражний керуючий ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «СВАН-1» Федоренко О.І., яка діє на підставі довіреності, виданої в.о. керівника ТОВ «Сван-1» - арбітражного керуючого ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом про зобов'язання відповідача Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради провести державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ «Сван-1», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо зміни відомостей про керівника та особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності відповідно до поданої органу державної реєстрації заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17 березня 2016 року, про зобов»язання Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради скасувати запис №32001629 від 19.12.2013 року щодо змін до відомостей про ТОВ «Сван-1», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, та фізичних осіб-підприємців, що стосується зміни керівника та особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності.

Відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2017 року провадження у справі закрито з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням представник ТОВ «Сван-1» Плесюк О.С., який діє на підставі довіреності від 10 січня 2017 року за підписом в.о. керівника ТОВ «Сван-1» арбітражного керуючого - розпорядника майна ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до Соснівського районного суду м. Черкаси для продовження розгляду в іншому складі суду.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що спір, який виник між сторонами не є публічно-правовим у розумінні вимог закону, оскільки позивач просить вирішити питання, що підлягає вирішенню господарським судом в рамках процедури банкрутства підприємства відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду повністю погоджується із такими доводами суду першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали господарського суду Черкаської області від 25.10.2011 року по справі №10/5026/2337/2011 за заявою ПАТ «Сведбанк» порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Сван-1», введено процедуру розпорядження майном боржника та розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3

Суд першої інстанції вірно послався на постанову Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року, якою скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року та ухвалу ВАСУ від 02 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 про визнання дій державного реєстратора незаконними щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису від 19 грудня 2013 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Закриваючи провадження у даній справі, Верховний Суд України зазначив, що при порушенні господарським судом провадження у справі про банкрутство на спори, що виникають у процесі проведення процедури банкрутства, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таким чином, оскільки Господарським судом порушено справу про банкрутство ТОВ «Сван-1», а позивачем пред»явлено до суду адміністративний позов про зобов'язання Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради провести державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ «Сван-1», зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір виник у процесі проведення процедури банкрутства товариства, а отже підлягають розгляду у порядку Господарсько-процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах про банкрутство передбачені розділом ІІ Закону № 2343-ХІІ, частиною першою статті 6 якого передбачено, що справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника.

Права та обов'язки розпорядника майна передбачені у частинах восьмій та дев'ятій статті 13 Закону № 2343-ХІІ. Частинами одиннадцятою-шістнадцятою цієї норми Закону визначено, що після призначення розпорядника майна і до припинення процедури розпорядження майном органи правління боржника не мають права без згоди розпорядника майна приймати рішення про: реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника; створення юридичних осіб або про участь в інших юридичних особах; створення філій та представництв; виплату дивідендів; проведення боржником емісії цінних паперів; вихід із складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника. Рішення про участь боржника в об'єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об'єднаннях юридичних осіб приймається органами управління боржника за згодою розпорядника майна. Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо: передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного фонду господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином; одержання та видачі позик (кредитів), поручительства і видачі гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника. Розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника. Повноваження керівника боржника або органів управління боржника, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені у разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. В такому разі за клопотанням комітету кредиторів виконання обов'язків керівника боржника ухвалою господарського суду тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника. Про припинення повноважень керівника або органів управління боржника господарський суд виносить ухвалу, яка може бути оскаржена в установленому порядку.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарським судам підвідомчі, зокрема, справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Таким чином, чинним законодавством України чітко визначено, що всі питання, пов»язані з банкрутством товариства, підлягають розгляду в порядку ГПК.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2017 року є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 199, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН-1» залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 31 травня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.