Справа № 820/5762/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"24" травня 2017 р. № 820/5762/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Мегабанк"
до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області
про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Мегабанк", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, від 09.06.2016р., винесену у ВП № 51385096 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області державним реєстратором Меленчук Володимир Ігорович (запис про обтяження №14898711) в частині накладення арешту на майно, що знаходиться в іпотеці ПАТ "МЕГАБАНК" згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., 18.10.2013р. за реєстровим № 3941 а саме:

- Приміщення № 67-69; 78-83; 83а; 84-88; 90, загальною нежитловою площею 498,1 (чотириста дев'яносто вісім цілих одна десята) кв.м. виробничого корпусу "А-2" 9 реєстраційний номер 1, розташовані за адресою Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири), Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1;

- Нежитлові приміщення виробничого корпусу літ "А-2", загальною нежитловою площею 703,2 (сімсот три цілих дві десятих) кв.м., а саме: приміщення 131-160, реєстраційний номер 1, розташовані за адресою Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири),. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1;

- Приміщення № 70-77 літ "А-2", загальною нежитловою площею 210,7 (двісті десять цілих сім десятих) кв.м., а саме: приміщення 70/П7.5; 71/2.4; 72/11.0; 73/2.5; 74/13.8; 75/14.1; 76/2.5; 77/13.6, нежитловою площею (двісті десять цілих сім десятих) кв.м., позначені за планом земельної ділянки літерою № А-2 (цегла), нежитлові приміщення 70 по 77, загальною площею (двісті десять цілих сім десятих) кв.м., реєстраційний номер 1, розташовані за адресою: Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири).

2. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області звільнити з під арештів нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ "Мегабанк" згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., 18.10.2013р. за реєстровим №3941 а саме:

- Приміщення № 67-69; 78-83; 83а; 84-88; 90, загальною нежитловою площею 498,1 (чотириста дев'яносто вісім цілих одна десята) кв.м. виробничого корпусу "А-2", реєстраційний номер 1, розташовані за адресою "Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири), . Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1;

- Нежитлові приміщення виробничого корпусу літ "А-2", загальною нежитловою площею 703,2 (сімсот три цілих дві десятих) кв.м., а саме: приміщення 131-160, реєстраційний номер 1, розташовані за адресою Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири), Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1;

- Приміщення № 70-77 літ "А-2", загальною нежитловою площею 210,7 (двісті десять цілих сім десятих) кв.м., а саме: приміщення 70/177.5; 71/2.4; 72/11.0; 73/2.5; 74/13.8; 75/14.1; 76/2.5; 77/13.6, нежитловою площею (двісті десять цілих сім десятих) кв.м., позначені за планом земельної ділянки літерою № А-2 (цегла), нежитлові приміщення 70 по 77 , загальною площею (двісті десять цілих сім десятих) кв.м., реєстраційний номер 1, розташовані за адресою: Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири).

В обґрунтування позову зазначив, що арешти, що накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮС-ТРИ", поширюються також і на іпотечне майно, що унеможливлює здійснення ПАТ "Мегабанк" першочергового задоволення своїх грошових вимог за рахунок предмета іпотеки. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, жодних заперечень чи клопотань не надавав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що між ПАТ "Мегабанк" та ПрАТ "Галичина" 18 жовтня 2013 року було укладено кредитний договір №13-08м/2013, згідно з яким ПрАТ "Галичина" було надано грошові кошти в розмірі 5 000 000,00 (п'ять мільйонів) гривень з встановленням розміру кредитної лінії на строк з 18.10.2013 року до 17.10.2016 року, на погашення кредитної заборгованості, поповнення обігових коштів, виплату заробітної плати та пов'язаних із нею платежів зі сплатою 11% (одинадцять процентів) річних за користування кредитом в доларах США, зі сплатою 19% (дев'ятнадцять процентів) річних за користування кредитом у гривні, а ПрАТ "Галичина" зобов'язалось повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором (а.с.12-15)

Додатковою угодою №1 від 03 березня 2014 року внесено зміни до кредитного договору та викладено його в новій редакції (а.с.17-20).

Додатковою угодою №2 від 30.09.2014 року до кредитного договору №13-08/м2013 від 18.10.2013 року були внесені зміни до порядку нарахування і сплати процентів та комісійної винагороди за кредитом (а.с.21).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 15.06.2015 року по справі № 2/1126-2015, задоволена позовна заява ПАТ "Мегабанк" до Приватного акціонерного товариства "Галичина" про стягнення заборгованості за кредитним договором №13-08м/2013 від 18.10.2013 р., яка виникла станом на 19.05.2015 р. в розмірі 654 978,27 доларів США та 414 724,91 грн. та для повернення кредитної заборгованості звернуто стягнення на предмет застави за договором №13-08/2013-з застави майнових прав, а також стягнуто третейський збір в розмірі 2 000,00 грн. та витрати на листування у розмірі 34,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 липня 2015 р. у справі № 922/3930/15, залишеною без змін Постановою Вищого господарського суду України від 11 січня 2016 року Справа № 922/3930/15, ухвалено видати на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 15.06.2015 року по справі № 2/1126-2015 (а.с.26-31).

З метою забезпечення виконання Приватним акціонерним товариством "Галичина" своїх зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЮС - ТРИ" (надалі - Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір (надалі - іпотечний Договір) від посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального Новосад О.П., 18.10.2013р. за реєстровим № 3941 відповідно до якого у забезпечення своєчасного виконання Клієнтом своїх зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодавець передав у заставу Банку нерухоме майно:

- приміщення № 67-69; 78-83; 83а; 84-88; 90, загальною нежитловою площею 498,1 (чотириста дев'яносто вісім цілих одна десята) кв.м. виробничого корпусу "А-2", реєстраційний номер 1, розташовані за адресою Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири). Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1;

- нежитлові приміщення виробничого корпусу літ "А-2", загальною нежитловою площею 703,2 (сімсот три цілих дві десятих) кв.м., а саме: приміщення 131-160, реєстраційний номер 1, розташовані за адресою Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири). Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1;

- приміщення 70/177.5; 71/2.4; 72/11.0; 73/2.5; 74/13.8; 75/14.1; 76/2.5; 77/13.6, загальною нежитловою площею 210,7 (двісті десять цілих сім десятих) кв.м., (приміщення № 70-77 позначені за планом земельної ділянки літерою № А-2., реєстраційний номер 1, розташовані за адресою: Львівська область місто Львів, вулиця Липинського В., будинок №54 (п'ятдесят чотири) (а.с.22-25).

З метою звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, ПАТ "МЕГАБАНК" звернувся до нотаріуса. За результатом розгляду заяви ПАТ "Мегабанк", нотаріусом було відмовленоу державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні наступні заборони:

- № 14898711, а саме арешт на майно, накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 51385096, виданої 09.06.2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчуком В.І.

Наявність зазначених арештів унеможливлює задоволення вимог ПАТ "Мегабанк" за Кредитним договором № 13-08м/2013 від 18 жовтня 2013 року та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального Новосад О.П., 18.10.2013р. за реєстровим № 3941.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 575 ЦК України окремим видом застави є іпотека.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що арешти, що накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮС-ТРИ", поширюються й на іпотечне майно, що унеможливлює здійснення ПАТ "Мегабанк" першочергового задоволення своїх грошових вимог за рахунок предмета іпотеки.

Суд зазначає, що на момент укладання договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального Новосад О.П., 18.10.2013 р. за реєстровим №3941, не існувало зареєстрованих обтяжень на предмет іпотеки, окрім того на зазначене нерухоме майно було накладено обтяження 18.10.2013 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального Новосад О.П., згідно іпотечного договору, від 18.10.2013р. за реєстровим № 3941, обтяжувач ПАТ "Мегабанк", що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 15.05.2015 р. індексні номери витягу 37606939, 37607827, 37608579.

Тобто, право застави виникло до винесення судових рішень про стягнення з боржника (іпотекодавця) коштів на підставі яких було накладено арешти.

У відповідності до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. за №606-XIV (в редакції, яка діяла на момент накладення спірних арештів), для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Заборгованість ПрАТ "Галичина" перед ПАТ "Мегабанк" за кредитним договором №13-08м/2013 від 18.10.2013 р. згідно Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 15.06.2015 року по справі № 2/1126-2015, станом на 19.05.2015 р. становить 654 978,27 доларів США, що становить еквівалент 17 039 302,26 гривень (за офіційним курсом НБУ станом на 24.03.2016 р.), та 414 724,91 грн.

Відповідно до п. 1.4. іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального Новосад О.П., 18.10.2013р. за реєстровим № 3941, загальна вартість предмету іпотеки становить 5 670 003,00 гривень.

Тобто, за твердженням позивача, вартість предмета іпотеки значно менша ніж заборгованість боржника заставодержателю.

Проте, суд не може погодитися з таким доводом, і з цього приводу зазначає наступне.

Права і обов'язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом цієї норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є, зокрема, заява стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина перша статті 19 цього Закону).

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Підставою для повернення виконавчого документу згідно з пунктом 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" на майно, яке перебуває в іпотеці, та не входить до Переліку видів майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (додаток до цього закону) допускається звернення стягнення на майно, яке полягає, зокрема, в його арешті та примусовій реалізації.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду та може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Стаття 44 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України "Про виконавче провадження").

За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону україни "Про іпотеку").

Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

Разом з тим, у справі, яка переглядається, встановлено, що державним виконавцем вчинялися дії з виконання судових рішень про стягнення заборгованості, а не з виконання судових рішень чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку".

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що у разі коли державний виконавець вчиняє дії на виконання рішення суду про стягнення заборгованості то при вирішенні питання про наявність чи відсутність у діях державного виконавця порушень, слід виходити із загальних норм Закону України "Про виконавче провадження". У зв'язку із цим суд вважає безпідставно посилання відповідача про застосував до спірних правовідносин норми Закону України "Про іпотеку".

Вище зазначена позиція суду також підтверджується постановою ВСУ від 04.02.2015 року по справі № 6-238цс14

Щодо позовних вимог, про зобов'язання Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області звільнити з під арештів нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ "Мегабанк" згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., 18.10.2013р. за реєстровим №3941 то в цій частині позов позов не підлягає задоволенню оскільки як було зазначено вище постанова про постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, від 09.06.2016р. винесено відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ч. 1 ст. 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень на якого покладено обов'язок доказування правомірності прийнятого ним рішення, доведено правомірність накладення арешту на спірне нерухоме майно.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не доведені у судовому засіданні, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії -відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 29 травня 2017 р.

Суддя Спірідонов М.О.