Справа № 805/4808/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Т.О.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року справа № 805/4808/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № 805/4808/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання не чинною вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» (далі - позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просило визнати нечинною вимогу Костянтинівської ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) від 02 вересня 2016 року № Ю-218-23 на суму 388 608,35 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № 805/4808/16-а адміністративний позов було задоволено частково, внаслідок чого: скасовано вимогу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 02 вересня 2016 року № Ю-218-23 на суму 388 608 (триста вісімдесят вісім тисяч шістсот вісім) гривень 35 копійок; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Відповідач - Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код 39883581) зареєстрована як юридична особа 08 липня 2015 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 005095 (а.с. 66-67).

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Сади Донбасу" (ідентифікаційний код 30736395) зареєстроване як юридична особа 16 лютого 2000 року, про що 07 вересня 2004 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 000942.

Зареєстроване місцезнаходження ТОВ "Сади Донбасу": Донецька обл., Костянтинівський р-н, с. Полтавка, вул. Юбілейна, буд. 38 (а.с. 63-64).

До 23 вересня 2015 року місцезнаходження позивача було зареєстровано за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, 74.

Ця обставина встановлені таким, що набрало законної сили, судовим рішенням в адміністративній справі № 805/358/16-а (а.с. 25-30), а тому відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України не потребує доказування під час розгляду цієї справи.

Як платник єдиного внеску ТОВ "Сади Донбасу" перебуває на обліку з 29 лютого 2000 року за реєстраційним № 05-15-03-9186.

З 23 вересня 2015 року позивач перебуває на обліку у Костянтинівській ОДПІ, про що свідчить картка платника єдиного внеску (а.с. 143).

В період проведення антитерористичної операції позивач звертався до Торгово-промислової палати з метою засвідчення обставин непереборної сили при виконанні ним обов'язків платника податків та платника єдиного внеску.

Так, 18 лютого 2015 року позивач звернувся до Донецької торгово-промислової палати з заявою № 22-10/2-1 про засвідчення форс-мажорних обставин при виконанні обов'язків платника єдиного внеску.

У відповідь на це звернення листом від 11 березня 2015 року № 1124/05-5.4 Донецька торгово-промислова палата повідомила ТОВ "Сади Донбасу", що Законом № 1669 внесені зміни до Закону № 2464, яким звільнено осіб від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану (а.с. 71-72).

Неможливість виконання позивачем податкових зобов'язань Торгово-промислова палата України засвідчила сертифікатами (висновками) № 2853 від 04 лютого 2015 року та № 4549 від 22 червня 2015 року. Ці обставини встановлені таким, що набрало законної сили, судовим рішенням в адміністративній справі № 805/2341/16-а (а.с. 154-156), а тому відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України не потребує доказування під час розгляду цієї справи.

02 березня 2016 року ТОВ "Сади Донбасу" звернулося до Костянтинівської ОДПІ з заявою про списання податкового боргу в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

30 березня 2016 року позивач звернувся до Костянтинівської ОДПІ з заявою про звільнення його від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, на підставі п. 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464.

Факт подання ТОВ "Сади Донбасу" цих заяв встановлений таким, що набрало законної сили, судовим рішенням в адміністративній справі № 805/2341/16-а (а.с. 154-156), а тому не потребує доказування під час розгляду цієї справи згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України.

В період проведення антитерористичної операції Костянтинівська ОДПІ неодноразово формувала і надсилала ТОВ "Сади Донбасу" вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Позивач, вважаючи себе звільненим від виконання обов'язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції, оскаржував ці вимоги в адміністративному та в судовому порядку.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа № 805/60/16-а за позовом ТОВ "Сади Донбасу" до Костянтинівської ОДПІ про визнання нечинною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02 жовтня 2015 року № Ю-218-23.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР - 57347206).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року постанова Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року - скасована; прийнята нова постанова, якою позовні вимоги ТОВ "Сади Донбасу" задоволені частково; скасована протиправна податкова вимога Костянтинівської ОДПІ № Ю-218-23 від 02 жовтня 2015 року про стягнення з ТОВ "Сади Донбасу" 415 101,13 грн. недоїмки зі сплати єдиного внеску; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 33-37).

Судовим рішенням у справі № 805/60/16-а, яке набрало законної сили, встановлено, що недоїмка у сумі 415 101,13 грн. виникла за період з січня 2015 року по вересень 2015 року.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа № 805/358/16-а за позовом ТОВ "Сади Донбасу" до Костянтинівської ОДПІ про визнання нечинною та такою, що не відповідає закону, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 листопада 2015 року № Ю-218-23 та її скасування.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року позов задоволений частково; скасована вимога Костянтинівської ОДПІ від 04 листопада 2015 року № Ю-218-23 про зобов'язання ТОВ "Сади Донбасу" сплатити заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, яка станом на 31 жовтня 2015 становить 413 782,86 грн; у задоволенні інших вимог - відмовлено (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) - 56553770).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року постанова Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року залишена без змін (а.с. 25-31).

Судовим рішенням у справі № 805/358/16-а, яке набрало законної сили, встановлено, що недоїмка у сумі 413 782,86 грн. виникла за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа № 805/2341/16-а за позовом ТОВ "Сади Донбасу" до Костянтинівської ОДПІ про визнання нечинною вимоги про сплату боргу від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року позов задоволений; скасована вимога Костянтинівської ОДПІ про сплату боргу(недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ю-218-23 від 04 квітня 2016 року в сумі 401 582,84 грн. (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР - 59959289).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року постанова Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року - скасована; прийнята нова постанова, якою позов ТОВ "Сади Донбасу" задоволений частково; скасована вимога Костянтинівської ОДПІ від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 про сплату єдиного внеску на суму 333 216,87 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 154-156).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 січня 2017 року К/800/33023/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Костянтинівської ОДПІ на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду 09 листопада 2016 року (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР - 63926341).

Судовим рішенням у справі № 805/2341/16-а, що набрало законної сили, встановлено, що недоїмка у сумі 401 582,84 грн. виникла за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 скасована на суму 333 216,87 грн. - недоїмка за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року.

Крім того, в судовому порядку скасовані постанови про притягнення до адміністративної відповідальності керівника та головного бухгалтера ТОВ "Сади Донбасу" за ч. ч. 3, 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7-24).

Колегією суддів встановлено, що в період з жовтня 2015 року по липень 2016 року засобами електронної пошти як страхувальник ТОВ "Сади Донбасу" надавало Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове держане соціальне страхування:

19 листопада 2015 року поданий Звіт за жовтень 2015 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 104 342,21 грн. (а.с. 73-79).

18 грудня 2015 року поданий Звіт за листопад 2015 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 45 093,44 грн. (а.с. 80-86).

19 січня 2016 року поданий Звіт за грудень 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 48 828,54 грн. (а.с. 87-93).

18 лютого 2016 року поданий Звіт за січень 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 30 004,78 грн. (а.с. 94-99).

18 березня 2016 року поданий Звіт за лютий 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 38 361,19 грн. (а.с. 100-104).

18 квітня 2016 року поданий Звіт за березень 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 36 408,75 грн. (а.с. 105-111).

19 травня 2016 року поданий Звіт за квітень 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 38 644,68 грн. (а.с. 112-118).

16 червня 2016 року поданий Звіт за травень 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 37 776,64 грн. (а.с. 123-126).

19 липня 2016 року поданий Звіт за червень 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 52 868,63 грн. (а.с. 119-122).

19 серпня 2016 року поданий Звіт за липень 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті, становила 48 501,45 грн. (а.с. 38-41, 127-130).

В цей період ТОВ "Сади Донбасу" сплачувало єдиний внесок у строки, встановлені Законом № 2464, проте Костянтинівська ОДПІ зараховувала внесені позивачем платежі в рахунок погашення недоїмки в порядку календарної черговості її виникнення, про що свідчать виписка по рахунку ТОВ "Сади Донбасу", сформована ПАТ "Перший український міжнародний банк" за 10 серпня 2016 року (а.с. 42-43, 131-132) та інтегрована картка платника (а.с. 145-153).

Належні та допустимі докази списання заборгованості ТОВ "Сади Донбасу" зі сплати єдиного внеску, яка виникла за попередні періоди, суду не надані.

Згідно з даними інтегрованої картки платника - ТОВ "Сади Донбасу" станом на 31 серпня 2015 року обліковувався борг (недоїмка) по єдиному внеску в сумі 388 608,35 грн., що складається з наступних нарахувань:

1. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 19 листопада 2015 року, термін сплати - 20 листопада 2015 року, нараховано - 104 342,21 грн., сплачено - 114 342,20 грн., заборгованість станом на 31 листопада 2015 року - 403 782,87 грн.;

2. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 18 грудня 2015 року, термін сплати - 21 грудня 2015 року; нараховано - 45 093,44 грн., сплачено - 45 196,03 грн., заборгованість станом на 31 грудня 2015 року - 403 680,28 грн.;

3. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 19 січня 2016 року, термін сплати - 20 січня 2016 року, нараховано - 48 828,54 грн., сплачено - 48 847,22 грн., заборгованість станом на 31 січня 2016 року - 403 661,60 грн.;

4. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 18 лютого 2016 року, термін сплати - 22 лютого 2016 року, нараховано - 30 004,78 грн., сплачено - 30 004,76 грн., заборгованість станом на 29 лютого 2016 року - 403 661,62 грн.;

5. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 18 березня 2016 року, термін сплати - 21 березня 2016 року, нараховано - 38 361,19 грн., сплачено - 40 439,97 грн., заборгованість станом на 31 березня 2016 року - 401 582,84 грн.;

6. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 18 квітня 2016 року, термін сплати - 20 квітня 2016 року, нараховано - 36 408,75 грн., сплачено - 36 408,80 грн., заборгованість станом на 30 квітня 2016 року - 401 372,54 грн.;

7. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 19 травня 2016 року, термін сплати - 20 травня 2016 року, нараховано 38 644,68 грн., сплачено - 38 397,21 грн., заборгованість станом на 31 травня 2016 року - 401 830,26 грн.;

8. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 16 червня 2016 року, термін сплати - 21 червня 2016 року, нараховано - 37 776,64 грн., сплачено - 40 000,00 грн., заборгованість станом на 30 червня 2016 року - 399 606,90 грн.;

9. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 19 липня 2016 року, термін сплати - 20 липня 2016 року, нараховано - 52 868,63 грн., сплачено 53 368,63 грн., заборгованість станом на 31 липня 2016 року - 399 106,90 грн.;

10. нарахування єдиного внеску на підставі Звіту № від 19 серпня 2016 року термін сплати - 22 серпня 2016 року, нараховано - 48 501,45 грн., сплачено - 59 000,00 грн., заборгованість станом на 31 серпня 2016 року - 388 608,35 грн. (а.с. 145-153).

02 вересня 2016 року Костянтинівською ОДПІ сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-218-23, згідно з якою станом на 31 серпня 2016 року у ТОВ "Сади Донбасу" існувала заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 388 608,35 грн. (недоїмка, за відсутності штрафів та пені), яка мала бути сплачена впродовж десяти календарних днів з дня одержання цієї вимоги (а.с. 44).

Як свідчить розрахунок суми недоїмки, до неї включені суми єдиного внеску за період з серпня 2015 року по липень 2016 року (а.с. 144).

Вимога про сплату (боргу) недоїмки від 02 вересня 2016 року № Ю-218-23 надіслана на адресу платника єдиного внеску рекомендованою поштовою кореспонденцією 07 вересня 2016 року і вручена адресату 08 вересня 2016 року.

Ці обставини підтверджені штампами підприємства поштового зв'язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення, та на описі вкладення у рекомендоване відправлення (а.с. 45), а також відомостями он-лайн сервісу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" "Відстеження пересилання поштових відправлень" (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 347).

Не погодившись з вимогою від 02 вересня 2016 року № Ю-218-23, ТОВ "Сади Донбасу" оскаржило її в адміністративному порядку (а.с. 46-47, 54-55).

06 жовтня 2016 року за результатами розгляду скарги ТОВ "Сади Донбасу" від 13 серпня 2016 року № 118 (вх. № 4972/10 від 20 вересня 2016 року), заступник начальника Головного управління ДФС у Донецькій області Погосян М.Л. прийняла рішення про результати розгляду скарги № 5634/10/05-99-10-01-12-1, яким скарга платника єдиного внеску залишена без задоволення (а.с. 48-53).

Рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 06 жовтня 2016 року ТОВ "Сади Донбасу" отримало 11 жовтня 2016 року, що встановлено на підставі штампу підприємства поштового зв'язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення (а.с. 53), а також відомостей он-лайн сервісу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" "Відстеження пересилання поштових відправлень" (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 717).

10 листопада 2016 року за результатами розгляду скарги ТОВ "Сади Донбасу" від 13 жовтня 2016 року № 132 (вх. № 25182/6 від 20 жовтня 2016 року) голова Державної фіскальної служби України Насіров Р.М. прийняв рішення про результати розгляду скарги № 24207/6/99-99-11-02-02-25, яким скарга платника єдиного внеску залишена без задоволення (а.с. 56-58).

Рішення Державної фіскальної служби України від 10 листопада 2016 року надійшло до ТОВ "Сади Донбасу" 15 листопада 2016 року та зареєстроване за вхідним № 219 (а.с. 56).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Закон № 2464 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав наступне.

П. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, що визначено п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464.

Ч. 1 ст. 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов'язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків, що визначено ч. 1 ст. 3 Закону № 2464.

Платники єдиного внеску визначені ст. 4 Закону № 2464.

Так, відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, крім іншого, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті, є страхувальниками для платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 2, 3, 6-14 частини першої цієї статті.

Права та обов'язки платників єдиного внеску визначені ст. 6 Закону № 2464.

Відповідно до п. п. 4-5 ч. 1 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску має право оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб; захищати свої права та законні інтереси, а також права та інтереси застрахованих осіб, на користь яких він сплачує єдиний внесок, у тому числі в суді.

П.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Ст. 25 Закону № 2464 регламентовані заходи впливу та стягнення за порушення вимог цього Закону.

Ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону № 2464 вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Ч. 6 ст. 25 Закону № 2464 визначено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом № 2464, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року № 393), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 квітня 2016 року за № 609/28739 (далі - Інструкція № 499).

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнятий Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Ст. 1 Закону № 1669 встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Ч. ч. 2-3 ст. 11 Закону № 1669 встановлено, що дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

На підставі пп. "б" пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнений пунктом 9-3 такого змісту: " 9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Колегія суддів відзначає, що пп. 8 п. 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" від 12 серпня 2014 року № 1636-VII (далі - Закон № 1636) внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 доповнено пунктом 9-3.

Внаслідок цього зміни до Закону № 2464, внесені на підставі пп. "б" пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669, включені до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 як пункт 9-4.

Аналіз абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 зумовлює висновок, що правові норми, закріплені у цьому пункті, поширюються на платників єдиного внеску, визначених ст. 4 Закону № 2464, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція.

Абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 передбачає звільнення таких платників єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою звільнення платників єдиного внеску, згаданих у абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464, є заява, подана ними до органу доходів і зборів, про що свідчить абз. 2 п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464.

Крім того, в силу положень абз. 3 п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 до платників єдиного внеску, зазначених у абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464, не застосовується відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

На виконання абз. 3 п. 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669 п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком.

Місто Костянтинівка та Костянтинівський район, і в тому числі село Полтавка, включені до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Предметом спору у справі є вимога Костянтинівської ОДПІ від 02 вересня 2016 року № Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки).

Колегією суддів встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин ТОВ "Сади Донбасу" знаходилось у с. Полтавка Костянтинівського району та перебувало на обліку у Костянтинівській ОДПІ.

З метою підтвердження неможливості виконання обов'язків платника єдиного внеску внаслідок проведення антитерористичної операції, ТОВ "Сади Донбасу" зверталося до Донецької торгово-промислової палати з приводу отримання сертифікату (висновку), передбаченого ст. 10 Закону № 1669.

З огляду на ці обставини, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ "Сади Донбасу" вжило належні заходи для отримання сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати, а тому не приймає доводи відповідача, що відсутність відповідного сертифікату (висновку) виключає можливість звільнення позивача від виконання обов'язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції.

Колегією суддів встановлено, що 02 березня 2016 року ТОВ "Сади Донбасу" звернулося до Костянтинівської ОДПІ з заявою про списання податкового боргу в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

30 березня 2016 року позивач звернувся до Костянтинівської ОДПІ з заявою про звільнення його від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, на підставі п. 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно того, що звільнення платника єдиного внеску від виконання обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, не поширюється на період, що передував поданню заяви.

Такий висновок ґрунтується на тому, що абз. 2 п. 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 встановлений граничний строк подання заяви - не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час судового розгляду, передбачений абз. 2 п. 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 строк для подання заяви не сплинув.

Ні Законом № 2464, ні іншими законодавчими чи підзаконними нормативно-правовими актами не передбачено, що платник єдиного внеску звільняється від виконання обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, лише на період, що слідує після подання заяви.

Отже, в силу положень абз. 3 п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 ТОВ "Сади Донбасу" звільнено від виконання обов'язків платника єдиного внеску, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

До спірної вимоги Костянтинівської ОДПІ включена недоїмка за період з жовтня 2015 року по липень 2016 року, яка виникла в період проведення антитерористичної операції.

З приводу доводів відповідача про те, що з 01 січня 2016 року п. 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 втратив чинність, а також щодо можливості застосування до спірних правовідносин п. 28 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (далі - Закон № 911) колегія суддів зазначає наступне.

На підставі п. 28 розділу І Закону № 911 виключений підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Закон № 911 набрав чинності з 01 січня 2016 року, що передбачено п. 1 розділу ІІ цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 є "технічною" нормою, якою вносяться зміни до Закону № 2464 шляхом доповнення розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 пунктом 9-3.

З набранням чинності Законом № 1669 норма пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 виконала свою функцію - внесення змін до Закону № 2464, а п. 9-3 (п. 9-4) став складовою Закону № 2464.

Виключення пунктом 28 розділу І Закону № 911 підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 не має наслідком автоматичне виключення пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 чи втрату ним чинності.

Такий висновок узгоджується з п. 4 "Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки" (Методичні рекомендації Апарату Верховної Ради України, видання четверте, виправлене і доповнене, 2014 рік), відповідно до якого зміни вносяться до оригінального закону, а не до закону про внесення змін до цього закону чи про визнання закону таким, що втратив чинність.

Як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час судового розгляду норма пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 є чинною.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № 805/4808/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № 805/4808/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов