Справа № 814/795/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2017 р. Справа № 814/795/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Бондарь В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1,
до за участю: позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: ОСОБА_2Головного управління ДФС у Миколаївській області, ОСОБА_3 Управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області,
прозобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з вимогами зобовязати відповідачів до вчинення дій, повязаних з встановленням, нарахуванням, перерахуванням та сплатою грошових коштів по заробітній платні та відповідних нарахувань до пенсійного забезпечення компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень та надбавки до пенсійного забезпечення в розмірі 20% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, як за період проходження служби та з моменту звільнення на пенсійне забезпечення по цей час; зобовязати ДФС у Миколаївській області та УПФУ у Миколаївській області, як субєктів владних повноважень прийняти рішення та вчинити дії, щодо внесення змін до наказу ДПА у Миколаївській області від 16.09.05 №273-о «Про звільнення ОСОБА_1О.», а також внести зміни до пенсійної справи ПС №2789; зобовязати ДФС та ПФУ, як субєктів владних повноважень та солідарних відповідачів у відповідності до їх компетенції, щодо відшкодування шкоди, завданої позивачу їх незаконними рішенням, дією або бездіяльністю та моральної шкоди в сумі 100000 гривень, у відповідності до заявлених вимог в адміністративному позові.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в період роботи в податкової міліції він був допущений до роботи з документами, які мають грифи «таємно» та «цілком таємно». Разом з тим, відповідних надбавок за роботу з документами, які містять державну таємницю в розмірі 20% відповідно до Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України №414 від 15.06.94.

На підтвердження своєї позиції, ОСОБА_1 послався на інформацію Управління Служби безпеки України в Миколаївській області, яка встановила що перебування на посадах, які позивач займав у МВПМ Вознесенської ОДПІ, МГВПМ ДПІ у м. Миколаєві та УПМ ДПА у Миколаївській області, відповідно до вимог нормативно-правових актів, які діяли на той час потребувало обовязкового оформлення допуску до державної таємниці за формою 2. Проте, в порушення вимог ст.22 Закону України «Про державну таємницю» актів допуску до державної таємниці ОСОБА_1 не надавалось.

Відповідач ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області заперечило проти позову, вважало його безпідставним, просило в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 управління ДФС в Миколаївській області в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав.

ОСОБА_1 в період з 06.06.00 по 16.09.05 проходив службу в органах податкової міліції ДПА у Миколаївській області на посадах старшого оперуповноваженого відділу по організації боротьби з незаконним обігом товарів УПМ ДПА у Миколаївській області, оперуповноваженого територіальної групи податкової міліції міжрайонного відділу податкової міліції Вознесенської ОДПІ Миколаївської області, оперуповноваженого оперативного відділення міжрайонного відділу податкової міліції Вознесенської ОДПІ Миколаївської області, оперуповноваженого відділення по організації викриття злочинів в базових галузях економіки оперативного відділу міжрайонного головного відділу податкової міліції ДПІ у м. Миколаєві.

За час роботи ОСОБА_1 на оперативних посадах в податковій міліції, йому допуск до роботи до державної таємниці в порядку, передбаченому ст.22 Закону України «Про державну таємницю», не оформлювався, наказ керівництва ДПА про надання допуску ОСОБА_1 до державної таємниці не виносився.

Також, протягом служби в органах податкової міліції, ОСОБА_1 не отримував компенсації за роботу в умовах режимних обмежень відповідно до ст.30 Закону України «Про державну таємницю».

16.09.05 наказом ДПА у Миколаївській області №273-о ОСОБА_1 звільнений з органів податкової міліції у запас Збройних Сил України за п.64 п.п. «б» - за хворобою.

Враховуючи, що протягом проходження служби в податковій міліції ОСОБА_1 не отримував компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень, це вплинуло на його грошовій атестат, а також не було враховано під час розрахунку пенсії.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Тобто, грошова компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, є частинною заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються розміру заробітної плати, яка, на його думку, йому свого часу безпідставно не нараховувалась та не сплачувалась, суд вважає, що на ці вимоги не розповсюджуються обмеження будь-яким строком, та вони можуть бути розглянути по суті.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну таємницю» допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про державну таємницю» у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації.

Відповідно до п.6 Положення персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Таким чином, відповідно до вимог законодавства надбавка до посадового окладу виплачується за умови: 1) наявності допуску до державної таємниці наданого СБУ відповідної форми; 2) наявності наказу керівника установи про надання допуску конкретного робітника до роботи в умовах режимних обмежень; 3) фактична робота робітника з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання, використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці; 4) наказ керівника установи про встановлення надбавки.

Всі чотири умови для виплати надбавки ОСОБА_1 відсутні. Допуск до державної таємниці СБУ позивачу не надавався, наказами керівництва ДПА свого часу також позивач не був допущений до роботи з документами, які містять державну таємницю. Також, ОСОБА_1 не було встановлено відповідно надбавку (компенсацію) відповідно до вимог ст.30 Закону. Щодо посилання позивача на те, що він під час своєї оперативної роботи фактично мав доступ до документів з грифом «таємно» та «цілком таємно», то зазначений аргумент не підтверджений жодним доказом. Так, в постанові про закриття кримінального провадження №0000019 від 29.02.16 Управління Служби безпеки України в Миколаївській області вказано, що ніяких доказів роботи ОСОБА_1 з документами з обмеженими доступом, окрім свідчень самого ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимог ОСОБА_1 безпідставні, та в їх задоволенні необхідно відмовити повністю.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 31.05.17

Суддя В.В. Біоносенко