Справа № 826/6140/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6140/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор» до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 квітня 2016 року № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. В той час, позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Довіра Аутдор» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт від 21 березня 2016 року № 90/26-15-14-02-02/33501602.

Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Довіра Аутдор» п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п.п. 135.5.5 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за перевіряємий період на суму 21 386 288 грн., в тому числі за 2014 рік на суму 21 386 288 грн. та занижено податок на прибуток на суму 1 119 510 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 1 101 181 грн., за 2014 рік на суму 18 329 грн.

Не погоджуючись із викладеними висновками в акті перевірки, позивач подав заперечення на акт перевірки від 25 березня 2016 року № 18, однак листом від 31 березня 2016 року № 7819/10/26-15-14-02-02 відповідач висновки, викладені в акті залишив без змін.

На підставі вказаних висновків ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2016 року:

№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 1 399 387 грн., з них за податковими зобов'язаннями 1 119 510 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 279 877 грн.;

№ , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств на суму 21 386 288 грн.

Вважаючи, що зазначені рішення прийняті з порушенням положень податкового законодавства та підлягають скасуванню в судовому порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлені рішень слугували висновки податкового органу що сума кредиторської заборгованості ТОВ «Довіра Аутдор» перед поручителем є поворотною фінансовою допомогою в зв'язку з тим, що поручитель не є фінансовою допомогою, та відповідно сума кредиторської заборгованості не є фінансовим кредитом позикою. Податковий орган зазначив, що товариство занизило доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по операціям з отримання поворотної фінансової допомоги, які залишилися неповернутими на кінець такого звітного періоду, від підприємства, що є платником податку на прибуток на загальних підставах не нараховано умовні відсотки у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день використання такої поворотної допомоги.

Як вбачається з акту перевірки, за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року встановлено, що на початок та кінець перевіряємого періоду ТОВ «Довіра Аутдор» відображено кредиторську заборгованість по бухгалтерському рахунку 6851 у розмірі 33 876 060,00 грн. по контрагенту ІП « 1+1 Продакшн» (код 23389360) та у розмірі 14 957 110,34 грн.

Між ТОВ «Довіра Аутдор» укладено ряд кредитних договорів з ПАТ «КБ «Приватбанк», згідно з якими було отримано грошові кошти для потреб здійснення поточної господарської діяльності.

З метою встановлення додаткових гарантій погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними ТОВ «Довіра Аутдор» ПАТ «КБ «Приватбанк» було укладено договори поруки з ІП « 1+1 Продакшн» та фізичною особою ОСОБА_3, які поручилися за ТОВ «Довіра Аутдор» в частині повернення кредитних коштів.

В зв'язку із тим, що ТОВ «Довіра Аутдор» не мало фінансової можливості виконати свої зобов'язання перед ПАТ «КБ «Приватбанк», щодо повернення кредитних коштів, поручителі здійснили погашення заборгованості ТОВ «Довіра Аутдор» перед банком, сплативши грошові кошти на адресу ПАТ «КБ «Приватбанк».

За взаємною домовленістю, яку досягнуто між ТОВ «Довіра Аутдор» та новим кредитором (поручителем) ІП « 1+1 Продакшн», строк погашення кредиторської заборгованості було продовжено до 31 грудня 2016 року, що підтверджується відповідними Додатковими угодами про зміну строку виконання зобов'язань від 01 грудня 2014 року між ТОВ «Довіра Аутдор» та ІП « 1+1 Продакшн».

Як підтверджується наявними у матеріалах справи копіями листів, які також надавались до перевірки, про виконання зобов'язань по кредитним договорам перед ПАТ «КБ «Приватбанк» поручителі повідомляли ТОВ «Довіра Аутдор» письмово.

Зокрема, листом від 12 грудня 2011 року № 121211 ІП « 1+1 Продакшн» повідомило ТОВ «Довіра Аутдор» про укладений договір поруки від 12 грудня 2011 року №Г.21.1.2.0/5-6736, за яким ІП « 1+1 Продакшн» виступило поручителем перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по виконанню ТОВ «Довіра Аутдор» зобов'язань за кредитним договором від 01 березня 2010 року на суму 24 021 000,00 грн.

Листом від 28 грудня 2011 року № 281211 ІП « 1+1 Продакшн» повідомило ТОВ «Довіра Аутдор» про виконання зобов'язань перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по сплаті кредиту в розмірі 24 021 000 грн. відповідно до умов договору поруки від 12 грудня 2011 року № Г.21.1.2.0/5-6736.

Також, листом від 16 грудня 2011 року № 16122011/01 ІП « 1+1 Продакшн» повідомило ТОВ «Довіра Аутдор» про укладений договір поруки від 16 грудня 2011 року № Г.21.1.2.0/5-6742, за яким ІП « 1+1 Продакшн» виступило поручителем перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по виконанню ТОВ «Довіра Аутдор» зобов'язань за кредитним договором від 31 травня 2005 року № 2Д090Г.

Листом від 28 грудня 2011 року № 28122011/01 ІП « 1+1 Продакшн» повідомило ТОВ «Довіра Аутдор» про виконання зобов'язань перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по сплаті кредиту в розмірі 1 832 611,83 грн. відповідно до умов договору поруки від 16 грудня 2011 року № Г.21.1.2.0/5-6742.

Крім того, листом від 19 грудня 2011 року № 19122011/01 ІП « 1+1 Продакшн» повідомило ТОВ «Довіра Аутдор» про укладений договір поруки від 19 грудня 2011 року № Г.21.1.2.0/5-6741, за яким ІП « 1+1 Продакшн» виступило поручителем перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по виконанню ТОВ «Довіра Аутдор» зобов'язань за кредитним договором від 30 травня 2005 року № 2Д088Г.

Лист від 28 грудня 2011 року № 28122011/01, яким ТОВ «Довіра Аутдор» повідомлено про виконання ІП « 1+1 Продакшн» зобов'язань по сплаті кредиту у розмірі 8 022 449,00 грн. відповідно до умов договору поруки від 19 грудня 2011 року № Г.21.1.2.0/5-6741.

Окрім цього, листами від 23 листопада 2010 року було повідомлено ТОВ «Довіра Аутдор» про те, що фізична особа ОСОБА_3 виступив поручителем перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по виконанню зобов'язань ТОВ «Довіра Аутдор».

Зокрема, згідно листа від 23 листопада 2010 року ОСОБА_3 повідомив про укладення договору поруки від 19 листопада 2010 року № Г.21.1.2.0/5-4841, за яким ФО ОСОБА_3 виступив поручителем перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по виконанню ТОВ «Довіра Аутдор» зобов'язань за кредитним договором від 30 травня 2005 року № 2Д088Г. По зазначеному договору ФО ОСОБА_3 отримано вимогу банку № Г.21.0.0/1-284 від 23 листопада 2010 року на суму 8 386 757,19 грн.

Згідно листа від 23 листопада 2010 року ОСОБА_3 повідомив ТОВ «Довіра Аутдор» про укладений договір поруки від 19 листопада 2010 року № Г.21.1.2.0/5-4840, за яким ФО ОСОБА_3 виступив поручителем перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по виконанню ТОВ «Довіра Аутдор» зобов'язань за кредитним договором від 01 жовтня 2008 року № К4КС/LОК/055. По зазначеному договору ФО ОСОБА_3 отримано вимогу банку № Г.21.0.0/1-285 від 23 листопада 2010 року на суму 307843,32 дол. США.

Згідно листа від 23 листопада 2010 року ОСОБА_3 повідомив ТОВ «Довіра Аутдор» про укладений договір поруки від 19 листопада 2010 року № Г.21.1.2.0/5-4840, за яким ОСОБА_3 виступив поручителем перед ПАТ «КБ «Приватбанк» по виконанню ТОВ «Довіра Аутдор» зобов'язань за кредитним договором від 01 жовтня 2008 року № К4КС/LОК/057. По зазначеному договору ОСОБА_3 отримано вимогу банку № Г.21.0.0/1-285 від 23 листопада 2010 року на суму 519896,85 дол. США.

В свою чергу, листами від 23 листопада 2010 року № 3/678а, від 23 листопада 2010 року № 3/678б, від 23 листопада 2010 року № 3/678в ТОВ «Довіра Аутдор» повідомило ОСОБА_3 про неможливість виконання зобов'язань з погашення боргу по кредитним договорам.

Повідомленням від 23 листопада 2010 року ОСОБА_3 повідомив ТОВ «Довіра Аутдор» про погашення боргу перед ПАТ «КБ «Приватбанк» за вищевказаними кредитними договорами та про стан кредиторської заборгованості.

Крім того, згідно повідомлень нового кредитора (поручителя) фізичної особи ОСОБА_3 щодо погашення ним заборгованості ТОВ «Довіра Аутдор» по кредитним договорам, укладених між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Довіра Аутдор», поручителем ОСОБА_3 зазначено, що строк перерахування коштів та реквізити для платежу будуть повідомлені додатково.

Позивач повідомив, що на момент проведення перевірки таких повідомлень від поручителя не надходило.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що будь-яких зауважень стосовно неправомірного складення первинних документів чи з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не встановлено та не зазначено в акті перевірки, а також не поставлено під сумнів здійснення вказаних фінансово-господарських операцій між сторонами.

Разом з тим, відповідач посилається в акті перевірки на те, що в порушення вимог п.п. 135.5.5. п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України ТОВ «Довіра Аутдор» занижено доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по операціям з отримання поворотної фінансової допомоги, які залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від підприємства, що є платником податку на прибуток на загальних підставах та не нараховано умовні відсотки у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги, а також від осіб, що не є платниками цього податку або мають пільги з цього податку.

Крім того, відповідач в акті вказав на те, що перевіркою відображеного показника за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року в сумі 23 656 868,00 грн. встановлено завищення задекларованих ТОВ «Довіра Аутдор» показників у рядку 06.5 «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року» за 2014 рік на суму 11 587 334,00 грн., перенесення від'ємного значення об'єкту оподаткування усіх видів діяльності за 2013 рік податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, в результаті вищезазначених порушень.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст. 137, на підставі документів, зазначених у п. 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до п. 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до п. 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у п. 135.3 цієї статті та у ст. 136 цього Кодексу.

До інших доходів включаються суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені п. 151.1 ст. 151 цього Кодексу (п.п. 135.5.5 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України).

Вказані положення дають підстави для висновку про те, що у разі неповернення суми поворотної фінансової допомоги на кінець звітного періоду, на таку суму нараховуються умовні відсотки, які у розумінні положень Податкового кодексу України є безповоротною фінансовою допомогою, яка включається до складу доходів.

Підпункт 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України надає тлумачення терміну фінансова допомога та зазначає, що фінансова допомога надається на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Тобто, поворотна фінансова допомога в розумінні Податкового кодексу України має наступні обов'язкові ознаки: вона надається безпосередньо платнику; грошові кошти передаються у користування; грошові кошти передаються на визначений строк; договори про надання поворотної фінансової допомоги не передбачають нарахування процентів або інших видів компенсації як плати за користування такими коштами.

При цьому, відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

В ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 556 цього Кодексу після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Зазначене положення кореспондується з нормами ст. 512 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що виконання обов'язку боржника поручителем є однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні.

В силу вимог ст. ст. 553, 556, 1046 ЦК України порука не є самостійним видом зобов'язань, а є лише способом забезпечення виконання основного зобов'язання (договору). Виконання поручителем зобов'язань перед кредитором боржника не може вважатись поворотною фінансовою допомогою, наданою боржнику, оскільки відсутній факт передання платнику податку грошових коштів у користування. Отже, зазначена заборгованість не включається до валового доходу боржника, як поворотна фінансова допомога, оскільки не є такою.

З матеріалів справи вбачається, що поручителі ІП « 1+1 Продакшн» та фізична особа ОСОБА_3 не передавали кошти для ТОВ «Довіра Аутдор» в користування, а погасили його зобов'язання безпосередньо перед ПАТ «КБ «Приватбанк» відповідно до договорів поруки.

Отже, в даному випадку, договір про надання поворотної фінансової допомоги та договір поруки мають різну правову природу, тому виконання договору поруки не являється фінансовою допомогою для боржника.

Таким чином, наявна сума кредиторської заборгованості позивача перед поручителем не підпадає під визначення поворотної фінансової допомоги і не є доходом, оскільки кошти передавались поручителем не позивачу, а банківській установі.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, зокрема, в ухвалах від 22 вересня 2015 року у справі К/800/45685/14 та від 13 квітня 2016 року у справі К/800/38677/13.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.5 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України щодо заниження валового доходу на суму умовно нарахованих відсотків на поворотну фінансову допомогу не ґрунтується на нормах закону, не підтверджений належними та допустимими доказами та не відповідає встановленим обставинам справи.

Відтак, податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2016 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в порядку передбаченому ст. ст. 88, 94 КАС України колегія суддів зазначає.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року частково задоволено клопотання апелянта та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову до моменту постановляння рішення по справі.

Згідно з вимогами ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подання даного адміністративного позову за подання до адміністративного суду юридичною особою позову майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи те, що рішення у справі ухвалено не на користь апелянта, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 375 963 грн. 64 коп. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.

Керуючись ст. ст. 88, 94, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 375 963 (триста сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн. 64 (шістдесят чотири) коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 01 червня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Ганечко О.М.