Справа № 2а-12-2118/10
Суддя: Гречана С. І.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа №2а-12-2118/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23лютого 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого- судді Гречаної С.І.,

при секретарі - Вакулі А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просила скасувати постанову ВЕ030491 від 02.01.2010 року про накладення адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. і закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заперечення в яких просив про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від

14.12.2007року за № ВЕС031775 є власником транспортного засобу ЗАЗ ТЕ699Р, державний номер НОМЕР_1.

02.01.2010року інспектором ДАІ винесено постанову ВЕ030491, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 02.01.2010 року водій керуючи автомобілем марки З АЗ ТБ699Р, державний номер НОМЕР_1 на 100 км., по трасі Одеса-Новоазовськ в зоні дії дорожнього знаку 5 45 «Початок населеного пункту» перевищив максимально допустиму швидкість руху, рухався зі швидкістю 84 км/год.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Так пункт 12.9 б ПДР передбачає: «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Як пояснив позивач у судовому засіданні, що 02.01.2010 року він дійсно проїжджав на своєму автомобілі ЗАЗ ТБ699Р, державний номер НОМЕР_1 на 100 км., по трасі Одеса- Новоазовськ у вказаній в постанові час. Втім він рухався із додержанням норм ПДР, швидкість не перевищував. Був зупинений інспектором ДАІ, який зрозумілої відповіді стосовно причини зупинки позивачу не надав. Позивач дане адміністративне правопорушення вважає необгрунтованим, а постанову та протокол про адміністративне правопорушення неправомірним оскільки, йому не роз'ясняли процесуальні права та ПДР він не порушував, про що є відмітка у відповідній графі протоколу.

Зважаючи на те, що інспектором ДАІ був порушений порядок оформлення правопорушення, не встановлені свідки вказаного правопорушення, підстав стверджувати, що ОСОБА_1 порушені норми ПДР, немає.

При винесенні вказаної постанови відповідач вважав, що діяв у межах своєї компетенції та

відповідно до вимог діючого законодавства.

Проте з таким погодитися не можна, оскільки під час розгляду справи встановлено, що працівником ДАІ при складені постанови не дотримано вимог закону, яким прописано забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно- правових норм з метою зясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та правильної юридичної кваліфікації, яка б виключала сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні проступку.

Відповідно до піч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори на спори фізичних чи юридичних осіб їх субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. З постанови № 2 від 06.03.2008 року Пленуму Вищого адміністративного суду України до правових актів індивідуальної дії належить також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті субєктами владних повноважень (окрім суду).

За приписом частини 3 статті 2 КАС України та п. 1 вищевказаної постанови, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (п.8 ст. 2 КАС України). Оскільки інспектором ДАІ була порушена процедура оформлення адміністративного правопорушення, субєкт владних повноважень не врахував всіх обставин при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, за такого суд вважає, що постанову про адміністративне правопорушення прийнято необгрунтовано.

За таких умов у діях ОСОБА_1 немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою, що виключає адміністративно-правову відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 287, 288 КУпАП України та ст.ст. 2,4,6 17-18, 104-106 КАСУ України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову ВЕ030491 від 02.01.2010 року інспектора ДАІ про накладення на

ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. і закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до відповідного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції

Суддя

ОСОБА_2