Справа № 137/2106/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 137/2106/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Желіховський В.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

24 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Коробчинського В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Вінницькій області на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до заступника начальника управління Держпраці у Вінницькій області про оскарження постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2016 року позивач - ОСОБА_4 звернулась до Літинського районного суду Вінницької області з позовом до заступника начальника управління Держпраці у Вінницькій області про оскарження постанови про накладення штрафу.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 16.02.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Управлінням Держпраці у Вінницькій області 10.11.2016 року було здійснено перевірку ФОП ОСОБА_4 і виявлено порушення трудового законодавства. ФОП ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за ст. 265 КЗпП України та накладено штраф в сумі 1450 грн.

Суд першої інстанції враховуючи ту обставину, що доказів щодо належного повідомлення позивача ОСОБА_4 щодо місця, дати та часу розгляду справи щодо притягнення її за порушення трудового законодавства не надано, дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, враховуючи наступне.

Так, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядоком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 03.07.2013 року № 509 (Далі - Порядок).

Згідно п. 3 Порядку уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Згідно п. 4 Порядку справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Пунктом 5 Порядку зазначено, що у разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держпраці, його заступниками, але не більше ніж на 10 днів.

Пунктом 6 Порядку зазначено, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно п. 7 Порядку справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Так, листом ПАТ "Укртелеком" Вінницька філія за №052-2242 від 22.12.2016 року надано роздруківку телефонних дзвінків, що були здійснені в період з 03.11.2016 року по 10.11.2016 року з телефонних номерів № НОМЕР_2, № НОМЕР_3. В зазначеній роздруківці міститься запис про те, що 03.11.2016 року о 11-54 годині було набрано номер НОМЕР_1.

Із показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що вона особисто телефонувала на телефон ОСОБА_4 03.11.2016 року. Трубку підняла її донька, якій вона продиктувала телефонограму. В кінці розмови з донькою позивачки, слухавку взяла сама позивачка і якій вона особисто розказала, що необхідно з'явитися на розгляд справи. Про передачу телефонограми вона зробила запис в відповідному журналі.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 на розгляд справи не з'явилася, однак, зателефонувала в той самий день пізніше та поцікавилася щодо прийнятого рішення, про що складено відповідний акт.

За таких обставин, колегія суддів критично ставиться до тверджень суду першої інстанції про неналежне повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи про накладення штрафу оскільки відповідачем повідомлено не особисто ОСОБА_4

Згідно з пп. 54 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю (в редакції, чинній на час винесення спірної постанови).

Так, статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Із копії акту перевірки додержання суб'єктами господарювання встановлено, що відповідачем здійснено перевірку ФОП ОСОБА_4 і виявлено порушення трудового законодавства.

Таким чином, враховуючи наявність вчинення ОСОБА_4 правопорушення передбаченого ст. 265 КЗпП України, колегія суддів вважає, що Управлінням Держпраці у Вінницькій області правомірно винесло оскаржувану постанову. Відтак, позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених судом фактичних обставин та вимог законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до заступника начальника управління Держпраці у Вінницькій області про оскарження постанови про накладення штрафу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 травня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.