Справа № 753/17301/16-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 травня 2017 року м.Київ К/800/16600/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Голяшкін О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просив визнати неправомірними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у травні 1986 року за весь фактично відпрацьований час; зобов'язати здійснити перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітної плати, розрахованої на підставі довідки Бортницького ремонтно-транспортного підприємства «Агросервіс» від 19 квітня 1999 року №21 за весь фактично відпрацьований час, але не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та 75% від мінімальної пенсії за віком, відповідно, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням виплачених сум.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 10 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у травні 1986 року; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, виходячи із заробітної плати, одержаної за період роботи у зоні відчуження у травні 1986 року протягом 3 днів, а саме: 7, 14 та 15 травня 1986 року, визначеної на підставі довідок Бортницького ремонтно-транспортного підприємства «Агросервіс» від 19 квітня 1999 року №21 (аркуші пенсійної справи №№47, 51) у відповідності до положень пп.4 п.3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, починаючи з 20 березня 2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишено без задоволення, постанову Дарницького районного суду м.Києва від 10 березня 2017 року залишено без змін.

Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить змінити ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, виключивши з її мотивувальної частини висновки суду щодо підстав для відмови в задоволенні частини позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи правильне по суті справи рішення, надав правову оцінку рішенню суду першої інстанції в тій частині, що не оскаржувалась відповідачем, тобто вийшов за межі апеляційної скарги, чим порушив норми процесуального права. Тому мотивувальна частина оскаржуваного рішення апеляційного суду підлягає зміні шляхом виключення висновків суду апеляційної інстанції щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно положень вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанцій здійснено розгляд апеляційної скарги Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 10 березня 2017 року, якою частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення та залишив постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін зазначені в ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно частини 1 якої суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З системного аналізу наведених процесуальних норм випливає, що суд апеляційної інстанції має надати оцінку судовому рішенню, яке переглядається.

При цьому, залишаючи постанову суду першої інстанції без змін, апеляційний суд виходив з необґрунтованості доводів апеляційної скарги.

Частиною 3 ст.211 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Голяшкін