Справа № 308/2349/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5199/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі Ужгородське ОУПФУ), в якому просила визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку їй пенсії та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати згідно довідки № 90/30/05-20 від 13.02.2017 року, виданої Фінансовим управлінням виконавчого комітету Ужгородської міської ради та довідки № 03-24/56 від 09.02.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, а також стягнути на її користь понесені судові витрати по справі та зобов»язати подати суду звіт про виконання судового рішення..

Позовну заяву мотивовано тим, що з 23.04.2014 року їй призначена пенсія, як державному службовцю згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

17.02.2017 року позивачем було подано письмове звернення до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з вимогою про перерахування раніше призначеної пенсії та додано до заяви про перерахунок відповідні довідки.

Однак, 24.02.2017 року Управлінням прийнято рішення про відмову у перерахунку та надано позивачу вкладку до протоколу № 16 від 24.02.2017 року згідно з якою у задоволенні заяви було відмовлено з посиланням на відсутність законодавчих підстав, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Постановою Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задоволено; визнано дії Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними; зобов»язано Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з 17 лютого 2017 року здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати згідно довідки №90/30/05-20 від 13.02.2017 року, виданої Фінансовим управлінням виконавчого комітету Ужгородської міської ради та довідки № 03-24/56 від 09.02.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради з розрахунку 80% від заробітної плати; зобов»язано Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області протягом місяця з моменту набрання постановою законної сили подати суду звіт про виконання рішення; вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду Ужгородське ОУПФУ оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ужгородському ОУПФУ та з 23.04.2014 року отримує пенсію державного службовця, що підтверджується довідкою про факт перебування на обліку №2670/02 від 06.03.17, виданою Ужгородським ОУПФУ.

Як випливає з розписки-повідомлення №1045, 17.02.2017 року позивач звернулась до Ужгородського ОУПФУ з вимогою про перерахування раніше призначеної пенсії, додано до заяви про перерахунок відповідні документи, а саме: довідку про складові заробітної плати № 90/30/05-20 від 13.02.2017 року; довідку про складові заробітної плати №03-24/56 від 09.02.2017 року; трудову книжку; документи про стаж.

Ужгородським ОУПФУ, згідно вкладки до протоколу №16 від 24.02.2017 року в задоволенні заяви про перерахунок пенсії було відмовлено з посиланням на відсутність законодавчих підстав, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що суми індексації заробітної плати, виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, оскільки на суми індексації заробітної плати, виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування та вказані виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця, тому відповідач повинен враховувати їх і при призначенні відповідної пенсії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону №108/95-ВР, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

В силу частини 3 статті 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що суми індексації заробітної плати, виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2017 року у справі №308/2349/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_2