Справа № 806/764/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"30" травня 2017 р. Справа № 806/764/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представника відповідача Нечипоренко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Прем'єр-Міністра України Гройсмана Володимира Борисовича про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди та шкоди завданої здоров'ю, честі та гідності в розмірі 1000000,00 грн ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Прем'єр-Міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, в якому просила: зобов'язати відповідача розглянути об'єктивно та неупереджено скарги від 13.02.2017 та від 23.02.2017, як того вимагає ст.40 Конституції України та Закон України "Про звернення громадян", а також гарантувати дотримання прав позивача згідно вимог Конституції України та Законів України: "Про звернення громадян", "Про житлово-комунальні послуги", "Основи законодавства України про охорону здоров'я", "Про індексацію грошових доходів населення", "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", "Про захист прав споживачів", "Про доступ до публічної інформації";

- зобов'язати Прем'єр-Міністра України Гройсмана Володимира Борисовича письмово вибачитись перед позивачем за завдану їй шкоду, прийняти міри для усунення недоліків в своїй роботі та в роботі його підлеглих;

- стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди та шкоди завданої здоров'ю, честі та гідності позивача в розмірі 1000000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 13.02.2017 та 23.02.2017 ОСОБА_4 зверталася із скаргами до Прем'єр-Міністра України Гройсмана Володимира Борисовича. Проте, вказані скарги проігноровано відповідачем, оскільки відповіді на них відповідачем не надано, а перенаправлено їх органу, дії якого оскаржувались, чим, на думку позивача, порушено ст.7 ЗУ "Про звернення громадян" та ст.40 Конституції України. Крім того, вказала, що бездіяльність та протизаконна діяльність відповідача нанесла серйозну шкоду її здоров'ю, честі та гідності, яку вона оцінює в розмірі 1000000,00 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами аналогічними, викладеним в адміністративному позові.

В судове засідання позивач не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Суд встановив, ОСОБА_4 (одна із підписантів) направлялись електронні звернення до Прем'єр-Міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, а саме:

- від 13 лютого 2017 року про надання їй та членам її сім'ї матеріальної підтримки з боку держави для отримання безкоштовних ліків та санаторно-курортного лікування як інвалідам (а.с.6);

- від 23 лютого 2017 року про надання матеріальної допомоги ОСОБА_4 та її сину, як малозабезпеченим інвалідам та прийняття мір щодо осіб, які відмовили їм в наданні такої допомоги (а.с.7).

Вказані звернення є колективними та подані від імені ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Суд встановив, що працівниками Центру вказане звернення направлено на розгляд до Міністерства соціальної політики України за належністю, оскільки питання, порушені у зверненні, не входять до повноважень відповідача. За інформацією, відображеною в історії опрацювання звернення в базі даних Центру, 14 лютого 2017 року працівником Міністерства соціальної політики вищезазначене звернення переадресовано до Міністерства охорони здоров'я, звідки перенаправлено до Житомирської обласної державної адміністрації (а.с.39).

Житомирською обласною державною адміністрацією звернення ОСОБА_6 від 13.02.2017 розглянуто надано відповідь № Б-185 (а.с.43).

Згідно реєстраційно-контрольної картки №41-КО-004332/06, скарги позивача від 23 лютого 2017 року як електронне колективне звернення ОСОБА_6 було зареєстровано 24.02.2017 за номером №БА-6591225, у якому серед підписантів є ОСОБА_4 (а.с.36).

Вказане звернення 24.02.2017 надіслано супровідним листом №41-КО-004332/06 для розгляду за належністю до Житомирської обласної адміністрації, про що повідомлено автора звернення (а.с.37-38).

Колегія суддів звертає увагу, що повноваження Прем'єр-міністра України визначено статтею 42 вказаного Закону. Приписами норм даної статті не передбачено обов'язку Прем'єр-міністра України надавати безпосередньо відповіді на звернення громадян.

Відповідно до положення про Секретаріат Кабінету Міністрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2009 року № 850 (далі - Положення), Секретаріат Кабінету Міністрів України є постійно діючим органом, що забезпечує діяльність Кабінету Міністрів України.

Основними завданнями Секретаріату є організаційне, експертно-аналітичне, правове, інформаційне, матеріально-технічне забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України, урядових комітетів, Прем'єр-міністра України. Першого віце-прем'єр-міністра України, віце-прем'єр-міністрів України. Міністра Кабінету Міністрів України та міністра, який не очолює міністерство.

Підпунктом 33 вказаного пункту Положення передбачено, що Секретаріат Кабінету Міністрів України організовує та здійснює в установленому порядку розгляд звернень громадян, адресованих Кабінету Міністрів України, Прем'єр-міністру України, Першому віце-прем'єр-міністру України, віце-прем'єр-міністрам України, Міністру Кабінету Міністрів України та міністру, який не очолює міністерство.

Аналізуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що розгляд звернень громадян здійснюється саме Секретаріатом Кабінету Міністрів.

Крім того, приписами п.4 параграфу 158 глави 3 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою КМ України від 18.07.2007 № 950 передбачено, що якщо вирішення питання, порушеного у зверненні, не належить до повноважень Прем'єр-міністра, Першого віце-прем'єр-міністра, віце-прем'єр-міністрів, Державного секретаря Кабінету Міністрів, міністра, який не очолює міністерство, Секретаріат Кабінету Міністрів надсилає звернення протягом п'яти днів за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється авторові.

Колегія суддів зазначає, що позивач в своїх скаргах до Прем'єр-Міністра України Гройсмана В.Б. скаржиться на дії та бездіяльність працівників медицини, житомирських міських та обласних соціальних служб, тобто, конкретно не вказує який саме державний орган чи посадова особа порушили її права, тому посилання позивача на порушення відповідачем ст.7 Закону України "Про звернення громадян" щодо надсилання скарг органу, дії якого оскаржуються, є безпідставним.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скарги позивача від 13.02.2017 та від 23.02.2017 були надіслані за належністю відповідному органу, уповноваженому їх розглядати, про що повідомлено автора, що узгоджується із приписами ст.7 Закону України "Про звернення громадян" та п.4 параграфу 158 глави 3 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою КМ України від 18.07.2007 № 950, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Щодо вимог ОСОБА_4 про зобов'язання відповідача письмово вибачитись та стягнення з нього моральної шкоди та шкоди завданої здоров'ю, честі та гідності в розмірі 1000000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 даної статті визначено, що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року та від 27.02.2009 року, зокрема, зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

Отже, звернувшись до суду з такою вимогою позивач повинна була зазначити: в чому полягає завдана йому моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно та з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, зазначивши, докази, якими це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру: за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій нематеріальній формі позивач визначає заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову та апеляційної скарги, завдання позивачу моральної шкоди не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами, у тому числі й обставини щодо погіршення стану його здоров'я та самопочуття, втрат у немайнових правах.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач діяв правомірно, у межах, в спосіб та на підставах, визначених чинним законодавством при розгляді звернень позивача, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги про зобов'язання відповідача письмово вибачитись та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "31" травня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,10004

3- відповідачу/відповідачам: Прем'єр-Міністр України Гройсман Володимир Борисович АДРЕСА_3

4- представник відповідача - Нечипоренко І.П. - Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області - АДРЕСА_2