Справа № 820/1882/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

31 травня 2017 р. справа № 820/1882/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ільницької І.Л.,

представників позивача - Волочнюка М.О., Гнилицької О.В.,

представника відповідача - Ващик В.О.,

представника третьої особи - Міністерства оборони України - Пономаренка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України, про визнання нечинним наказу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незвільнення ОСОБА_1 з військової служби протиправною;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 військової служби.

У судовому засіданні представником третьої особи заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із порушенням строків звернення до суду із вказаним позовом, оскільки у лютому 2017 року позивачу була надана відповідь про відмову у звільненні з військової служби, отже, позивач дізнався про порушені нібито його права у лютому 2017 року, а до суду звернувся у травні 2017.

Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти залишення позовної заяви без розгляду, зазначивши, що бездіяльність відповідача є триваючою. Крім того, зазначили, що позивач скористався досудовим порядком оскарження відмови у звільненні з військової служи, лист про відмову у розірванні контракту від 03.04.2017 №452 отримано ним у період з 08 квітня по 10 квітня 2017 року, а тому строк звернення до суду не пропущено.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані, зокрема, статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Як вбачається з даного адміністративного позову предметом вказаного спору є наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 09.01.2015 №7 в частині продовження військової служби ОСОБА_1 понад встановлені контрактом строки на період до оголошення демобілізації, а також на строк необхідний для визначення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та прийняття рішення щодо укладання нового контракту.

Пунктом 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, вказаний спір виник з приводу проходження та звільнення позивача з публічної служби.

Частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зазначений строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, дружина ОСОБА_1 у березні 2017 року звернулась до Військової частини НОМЕР_1 із скаргою щодо незвільнення її чоловіка з військової служби.

Так, листом №452 від 03.04.2017 Військова частина НОМЕР_1 надала їй відповідь, згідно якої вказала, що згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих акті України щодо удосконалення порядку проходження військової служби", сержант ОСОБА_1 набув право на звільнення з військової служби, але строк та обсяг звільнення визначається центральним органом виконавчої влади, який здійснює керівництво військовими формуваннями. Таким чином, сержант ОСОБА_1 включений до плану звільнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не серпень 2017 року.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, вказаний лист №452 від 03.04.2017 нею було отримано у період з 08.04.2017 по 10.04.2017.

Таким чином, враховуючи, що із вказаним позовом позивач звернувся до суду 10.05.2017, суд приходить до висновку, що строк передбачений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України ним не порушено.

З метою забезпечення гарантованого Конституцією України права особи на доступ до правосуддя, суд приходить до висновку що клопотання представника третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.99, 100, 102, 155, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання представника третьої особи про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України, про визнання нечинним наказу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06 червня 2017 року.

Суддя Д.А.Волошин