Справа № 807/693/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2017 рокум. Ужгород№ 807/693/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача: Мельника Ярослава Юрійовича;

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою представника ПАТ "Кредобанк" Проценка Миколи Миколайовича до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, а також зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 29 травня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 02 червня 2017 року.

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області Міністерства юстиції України, в якому просить: "1. Прийняти даний адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження у справі; 2. Визнати незаконною та скасувати Постанову винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. від 14.03.2016 року, про повернення виконавчого документа (виконавчий напис приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. від 20.11.2009 року за р.№8129) стягувачу ПАТ "Кредобанк" (ВП №21347585); 3. Зобов'язати начальника управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Міністерства юстиції України підписати заявку на реалізацію арештованого майна (житловий будинок АДРЕСА_1), в м. Хуст, що належить на праві власності ОСОБА_5) та надіслати її організатору електронних торгів в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему згідно Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року №2710/5; 4. Розглянути справу за участю сторін або їх представників у відкритому судовому засіданні".

У зв'язку з довготривалою відсутністю судді, відповідно до п.2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Рішення зборів суддів від 12 липня 2016 року справу передано для повторного автоматичного розподілу справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року (на підставі розпорядження № 288) справу передано на розгляд головуючому судді Гаврилко С.Є..

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий напис приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. від 20 листопада 2009 року за р.№8129 про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 ( раніше Кірешське поле), в м. Хуст, що належить на праві власності ОСОБА_5. За кошти отриманих від реалізації вищевказаного будинку запропропоновано задовольнити вимоги ВАТ "Кредобанк" . На виконання вказаного виконавчого напису відповідачем 04 грудня 2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 16238898. 28 квітня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа (виконавчий напис приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. від 20 листопада 2009 року за р.№8129 на підставі статті 47 частини 1 пункту 9 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві з вищенаведених підстав.

Представник позивача під час судового розгляду позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України.

03 жовтня 2016 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли заперечення. Відповідно до яких зазначає, що при винесенні постанови від 28 квітня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідач керувався статтею 47 частиною 1 пунктом 9 «Про виконавче провадження» та державним виконавцем було взято до уваги відповідь Держгеокадастру у Хустському районі від 24 лютого 2016 року №8-710-99.4-1053/2-16, відповідно до якої зазначено, що відносно ОСОБА_5 в архіві управління зберігається технічна документація для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,18 га за адресою АДРЕСА_1. Повертаючи пакет документів управління ДВ ГТУЮ у Закапратській області посилалось на те, що земельна ділянка , що знаходиться під будинком належить третім особам а не відповідачу. У зв'язку з цим відповідачем було винесено оскаржувану постанову.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між ВАТ "Кредобанк" та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, який був нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 4558, який забезпечує виконання зобов'язань за кредитним договором № 08-15-653/2007. Предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1), м. Хуст, який належить ОСОБА_5 на праві власності та який розташований на земельній ділянці площею 0,18 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 на праві власності (а.с.а.с. 106-110).

20 листопада 2009 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8129 про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 ( раніше Кірешське поле) в м. Хуст, Закарпатської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 для задоволення вимог ПАТ "Кредобанк" у розмірі 249129,64 евро, що становлять 2945998,60 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 09 жовтня 2009 року складає 3364247,50 грн. (а.с. 111).

04 грудня 2009 року, заступником начальника відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Олашин М.І. відкрито виконавче провадження № 16238898 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 20 листопада 2009 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. №ВМО №851709 (а.с. 8).

15 січня 2010 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 16238898 здійснено опис та арешт майна іпотеки, про що складено відповідний акт (а.с. а.с. 9, 10).

09 вересня 2010 року в.о. начальника підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області Гарапко М.Ю. винесено постанову про передачу виконавчого провадження з державної виконавчої служби Хустського районного управління до підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області (а.с. 11).

Також судом встановлено, що державним виконавцем 08 грудня 2015 року винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 12).

11 лютого 2016 року, листом за вих. № 336 Позивача було повідомлено про результати проведеної експертної оцінки описаного і арештованого майна, зокрема вказано що загальна вартість такого майна згідно оцінки експерта складає 1884117 грн. (а.с. 13).

28 квітня 2016 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня В. М. на підставі статті 47 частини 1 пункту 9 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 21347585 (а.с. 14).

Вказана постанова мотивована тим, що 24 лютого 2016 року було надіслано матеріали для перевірки на предмет відповідності чинному законодавству України та подальшій передачі описаного майна боржника. Згідно отриманої відповіді Управління Держгеокадастру у Хустському районі від 24 лютого 2016 року встановлено, що відносно ОСОБА_5 в архіві управління зберігається технічна документація на земельні ділянки обслуговування жилого будинку та ведення селянського господарства площею 0,18 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (згідно цивільно-правової угоди від 27 жовтня 2015 року дані земельні ділянки перейшли у власність гр. ОСОБА_6). Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна вилученого з обігу згідно із законом або обмежено оборо здатного, та майна зазначеного в частині 8 статті 57 ЗУ "Про виконавче провадження"), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 частини 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 частинами 1, 2 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (надалі - державні виконавці).

Відповідно до статті 11 частини 1, частини 2 абзацу 1 Законом України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 47 частини 1 пункту 9 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено вище, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа позивачу від 28 квітня 2016 року, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. керувався статтею 47 частиною 1 пунктом 9 Законом України "Про виконавче провадження". При цьому, мотивування вказаних підстав для повернення виконавчого документа здійснено з посиланням на Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5, арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна вилученого з обігу згідно із законом або обмежено оборо здатного, та майна зазначеного в частині 8 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження"), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації, вказуючи, що оскільки підставою для повернення виконавчого документа згідно статті 47 частини 1 пункту 9 Закону України "Про виконавче провадження" є встановлення безпосередньо у Законі заборони звертати стягнення на окреме майно чи кошти боржника, а такою забороною, встановленою законом, є те що земельна ділянка, що знаходиться під будинком належить третім особам, а не боржнику.

Однак суд не може погодитись з правомірністю таких дій державного виконавця, та як наслідок, правомірністю винесеної ним вказаної вище постанови.

Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого 20 листопада 2009 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. №ВМО №851709 у вказаному виконавчому документі чітко зазначено індивідуально визначене майно, на яке необхідно звернути стягнення, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1) в м. Хуст. В той же час, відповідачем не подано суду відповідно до вимог статті 71 частини 2 КАС України доказів того, що у боржника відсутнє вказане майно.

Таким чином, у державного виконавця були відсутніми обставини для висновку про наявність підстав для повернення виконавчого документа на підставі статті 47 частини 1 пункту 9 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо посилання в оскарженій постанові, в мотивування підстав для повернення виконавчого документа, на відповідь Управління Держгеокадастру у Хустському районі від 24 лютого 2016 року № 8-710-99.4-1053/2-16 то суд зазначає наступне.

Так, згідно статті 47 частини 1 пункту 9 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З аналізу вищенаведеної норми закону лист (відповідь) Управління Держгеокадастру у Хустському районі від 24 лютого 2016 року №8-710-99.4-1053/2-16 не є встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника як це передбачено статтею 47 частиною 1 пунктом 9 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, також необхідно зазначити, що Закон України "Про виконавче провадження", а саме його стаття 47, визначає чіткі підстави для повернення виконавчого документа, і державний виконавець керуючись нормами статті 19 частиною 2 Конституції України, статтею 11 частиною 2 вказаного Закону, при наявності підстав, з якими Закон пов'язує вчинення такої виконавчої дії, зобов'язаний керуватись в першу чергу саме нормами цього Закону і повернути виконавчий документ на підставі конкретної норми статті 47 частини 1 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відповідно до статей 1, 2 вказаного Закону виконавче провадження провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом.

Отже в даному випадку, враховуючи подані суду докази, в порушення вищевказаних норм, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня В. М. безпідставно винесено постанову від 28 квітня 2016 року "про повернення виконавчого документа стягувачеві", що постановлена у виконавчому провадженні ВП № 21347585 згідно статті 47 частини 1 пункту 9 Закону України "Про виконавче провадження", а тому таку необхідно визнати протиправною та скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання начальника управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Міністерства юстиції України підписати заявку на реалізацію арештованого майна (житловий будинок АДРЕСА_1 (раніше Кірешське поле), в м. Хуст, що належить на праві власності ОСОБА_5) та надіслати її організатору електронних торгів в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему згідно Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5, то суд зазначає наступне.

Наказ Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5 "Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", на який посилається позивач, на час розгляду справи втратив чинність (з 05 жовтня 2016 року).

З 05 жовтня 2016 року набрав чинності Наказ № 2831/5 Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року "Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна" (далі по тексту - Порядок).

Згідно Розділу 2 "Передача майна на реалізацію" пункту 2 абзацу 17 Порядку, заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: "...електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті".

Відповідно до пункту 3 абзацу 2 Порядку, державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Згідно пункту 4 абзацу 3 Порядку, у разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу I цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

В контексті наведеного вище, суд приходить до висновку, що у цій частині позовної вимоги необхідно відмовити, оскільки в контексті заявлених позовних вимог, вказані дії, щодо підписання заявки на реалізацію арештованого майна відповідачем є наслідком, а тому мають бути здійсненні після виконання відповідних дій, що передують підписанню такої заявки та передачі Організатору відповідно до процедури передбаченої Наказом №2831/5 Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року "Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна".

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, чинне процесуальне законодавства визначає безумовною підставою для задоволення позову наявність факту порушення прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб - позивачів у публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, які є відповідачами у справі.

В даному випадку, суд скасувавши постанову державного виконавця щодо повернення виконавчого документа позивачу, відновив його порушені права та інтереси у виконавчому провадженні, оскільки таке провадження, як наслідок, не є завершеним.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевказане, зважаючи на застосовані судом норми законодавства, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 94 частини 3, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином необхідно присудити понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, у вигляді сплати судового збору у розмірі 1378 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області.

На підставі наведеного та керуючись статтями 94, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ПАТ "Кредобанк" Проценка Миколи Миколайовича до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, а також зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня Валерія Миколайовича від 28 квітня 2016 року "про повернення виконавчого документа стягувачеві", що постановлена у виконавчому провадженні ВП № 21347585.

У задоволенні позовної заяви в частині решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ПАТ "Кредобанк" судові витрати у розмірі 1378 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко