Справа № 826/3912/17
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3912/17 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Пилипенко О.Є. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до судді Вищого адміністративного суду України Загороднього Анатолія Федоровича про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати ухвалу, а справу направити на новий розгляд, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Загороднього А.Ф. від 17.02.2017 по справі № 826/18832/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись із такою ухвалою касаційного суду, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою, в якій просив: зобов'язати відповідача відкрити касаційне провадження та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не пов'язані зі здійсненням владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Пленум Верховного Суду України (далі - ВСУ) у постанові від 12.06.2009 № 6 надав роз'яснення, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Відповідно до частини п'ятої статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічні роз'яснення надав пленум ВСУ у п. 10 постанови від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади».

Таким чином, судові рішення, дії суду з питань, що пов'язані з розглядом і вирішенням справи поза передбаченим процесуальним законом порядком, не можуть бути предметом оскарження у розумінні ч. 2 ст. 2 КАС, оскільки у даному випадку незгода позивача із рішення суду касаційної інстанції може бути підставою для звернення із відповідною заявою до Верховного Суду України або, у випадках та порядку, передбаченому Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, вимога позивача зобов'язати відповідача - суддю Вищого адміністративного суду України прийняти процесуальне рішення про відкриття касаційного провадження, не може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Оскільки, як зазначалося, відповідач, у межах спірних правовідносин, не є суб'єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, та те, що вимога позивача про зобов'язання вчинити дії не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, то позов в частині стягнення моральної шкоди також не може бути предметом перевірки адміністративного суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відкриття провадження у даній адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя О.П. Пилипенко

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 31.05.2017

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Пилипенко О.Є.

Сорочко Є.О.