Справа № 804/10982/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до відповідача 1 Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, відповідача 2 Начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_5, відповідача 3 Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до відповідача 1 Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, відповідача 2 Начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_5, відповідача 3 Державної казначейської служби України, в якому із врахуванням уточнень просить:
- визнати незаконною бездіяльність начальника Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неприйняття рішення, передбаченого Постановою Кабінету міністрів України №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» після отримання від ОСОБА_4 для виконання постанови слідчого управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди;
- визнати незаконними дії начальника Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо відмови у виконанні завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди;
- визнати незаконними дії начальника Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо офіційного інформування ОСОБА_4 про можливість виконання постанови СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди, лише на підставі її оригіналу;
- визнати незаконною бездіяльність Державної казначейської служби України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, щодо невиконання завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди в частині стягнення з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку коштів з рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої шкоди у сумі 1260 гривень;
- зобов'язати Державну казначейську службу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, негайно нарахувати і виплатити компенсацію за порушення строку перерахування коштів на користь позивача згідно завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди, за весь час прострочення, з 11 березня 2014 року (момент настання права на нарахування компенсації) до моменту фактичного виконання завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди;
- стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов'язані із прибуттям до суду, у порядку статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590, у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять у зв'язку із прибуттям до суду - за всі дні коли ОСОБА_4 з'являвся до суду у даній справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачами протиправно не виконано завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди, оскільки на органи казначейства покладено обовязок перерахувати кошти стягувачу у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей. Крім того, відмова у виконанні вказаної постанови та зобовязання позивача надати оригінал постанови від 23.11.2013 року суперечить чинному законодавству.
Відповідач правом на подання письмових заперечень на позов або пояснень не скористався.
Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, відповідач залишив дане питання на розсуд суду, у звязку з чим, керуючись частинами 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Слідчим управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області винесено постанову від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди, якою постановлено стягнути з державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку коштів з рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої йому шкоди у сумі 1260,00 грн.
На адресу позивача направлено копію вказаної постанови, завіреної гербовою печаткою.
ОСОБА_4 подав до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області заяву від 10.12.2013 року вх.№12-2653 про прийняття до виконання постанови про відшкодування шкоди.
Згідно листа Прокуратури Дніпропетровської області від 17.01.2014 року №05/1-309вих-14 (вх. відповідача 1 - №12-369 від 12.02.2014 року) підстави для зупинення виконання постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року відсутні.
Листом від 07.07.2014 року №15/08/2077-8624 Начальник Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 повідомив позивача, що виконання постанови можливо лише на підставі її оригіналу, у звязку з чим після надходження оригіналу будуть здійснені заходи щодо виконання виконавчого документа.
Станом на дату прийняття рішення в матеріалах справи відсутні докази виконання або повернення постанови Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно пункту 1 статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року № 266/94-ВР (надалі - Закон України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР) відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
За приписами статті 12 Закону України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу).
Відповідно до пункту 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року № 6/5/3/41 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 березня 1996 року за № 106/1131 (надалі Положення від 04.03.1996 року № 6/5/3/41), в прийнятій постанові (ухвалі) вказаного органу, зокрема, зазначається: найменування органу (службової особи), що виніс таку постанову (ухвалу), і дата її винесення; дата засудження громадянина, притягнення до кримінальної відповідальності, застосування як запобіжного заходу взяття під варту, накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; дата і підстави винесення виправдувального вироку, скасування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, закриття кримінальної справи (за відсутністю події злочину, за відсутністю в діянні складу злочину або за недоведеністю участі громадянина у скоєнні злочину) або закриття справи про адміністративне правопорушення; зміст вимог громадянина (стягнення заробітку, виплачених штрафів, судових витрат, сум за надання юридичної допомоги тощо); докладний розрахунок втраченого громадянином заробітку (доходу) з посиланням на документи, на підставі яких проведено розрахунок (розмір середньомісячного заробітку, період, протягом якого громадянин був відсторонений від попередньої посади, перебував під вартою як запобіжного заходу, відбував покарання або адміністративне стягнення; сума податків, що підлягає утриманню за цей період часу, підсумкова сума, що підлягає виплаті в рахунок втраченого заробітку); розмір штрафів, судових витрат та інших сум, що виплачені (стягнуті за виконавчим листом) у зв'язку з незаконними діями; розмір сум, що виплачені (стягнуті за виконавчим листом) на користь установи (адвоката), яка надала юридичну допомогу; загальна сума, що підлягає виплаті громадянинові в рахунок відшкодування завданої шкоди, і порядок її виплати; порядок і термін оскарження і опротестування постанови (ухвали).
У пункті 13 Положення від 04.03.1996 року № 6/5/3/41 передбачено, що не пізніше трьох діб після винесення постанови (ухвали) про розмір шкоди, завірена гербовою печаткою її копія надсилається громадянинові або його спадкоємцям і подається ними до відповідного територіального органу Державного казначейства за місцем проживання для одержання чека.
Відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 ст.3 Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідний територіальний орган Державного казначейства, до якого звернувся громадянин за відшкодуванням шкоди, надсилає до Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі заявку, в якій вказує суму відшкодування, а Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надсилає заявку до Головного управління Державного казначейства України.
Головне управління Державного казначейства України перераховує вказані кошти на рахунок Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а останні - на рахунок відповідного територіального органу Державного казначейства для виплати їх громадянинові.
Виплата громадянинові суми відшкодування проводиться установою банку на підставі чека, виданого органом Державного казначейства після подання громадянином копії постанови (ухвали) органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду про розмір відшкодування шкоди за умов наявності коштів на рахунку відповідного територіального органу Держказначейства.
Аналіз викладених норм свідчить, що завірена гербовою печаткою копія постанови про відшкодування шкоди, яка винесена на підставі Закону України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР, фактично є оригіналом виконавчого документу у розумінні Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», на підставі якого Державна казначейська служба України зобов'язана стягнути суму коштів, вказану в постанові, з державного бюджету.
Отже, зважаючи на вкладене, суд вважає, що начальником Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 було виконано вищевказані приписи законодавства щодо направлення на адресу Державної казначейської служби України документів щодо виконання постанови від 25.11.2013 року, у звязку з чим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дій відповідача 2 щодо відмови у виконанні завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди.
Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконної бездіяльності начальника Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неприйняття рішення, передбаченого Постановою Кабінету міністрів України №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» після отримання від ОСОБА_4 для виконання постанови слідчого управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди; визнання незаконними дій начальника Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо офіційного інформування ОСОБА_4 про можливість виконання постанови СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди, лише на підставі її оригіналу, так як позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки такий спосіб не відновлює порушеного права позивача.
В силу пункту 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (надалі Порядок від 03.08.2011 року № 845) казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.
Згідно пункту 36 Порядку від 03.08.2011 року № 845 у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом пяти робочих днів після надходження документів про їх надходження. У разі відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення, орган Казначейства повідомляє органу прокуратури за місцем досудового розслідування відповідного кримінального правопорушення.
У відповідності до пункту 37 Порядку від 03.08.2011 року № 845 орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача. Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом пяти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).
Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (пункт 38 Порядку від 03.08.2011 року № 845).
В абзаці другому пункту 48 Порядку від 03.08.2011 року № 845 передбачено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.
Отже, зважаючи на те, що начальником Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 на виконання вищевказаних приписів законодавства було 08.01.2014 року направлено на адресу Державної казначейської служби України документи щодо виконання постанови від 25.11.2013 року, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дій відповідача 1 щодо відмови у виконанні завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди.
Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконної бездіяльності начальника Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неприйняття рішення, передбаченого Постановою Кабінету міністрів України №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» після отримання від ОСОБА_4 для виконання постанови слідчого управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди; визнання незаконними дій начальника Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо офіційного інформування ОСОБА_4 про можливість виконання постанови СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди, лише на підставі її оригіналу, так як позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки такий спосіб не відновлює порушеного права позивача.
З огляду на викладене, зважаючи, що ОСОБА_4 подав для виконання завірену гербовою печаткою копію постанови від 25.11.2013 року до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області 10 грудня 2013 року, то Державна казначейська служба України повинна була перерахувати кошти позивачу у тримісячний строк, а саме до 10 березня 2014 року, проте відповідачем 2 вищевказаних приписів законодавства виконано не було, що свідчить про допущену бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року.
Зважаючи, що права та інтереси позивача були порушені, то поновити їх можливо шляхом зобов'язання Державної казначейської служби України перерахувати грошові кошти на виконання постанови про відшкодування шкоди.
Відповідно до пункту 50 Порядку від 03.08.2011 року № 845 компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується: казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку. Компенсація виплачується казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.
У рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації. Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби (пункт 51 Порядку від 03.08.2011 року № 845).
Таким чином, законодавством визначений обов'язок казначейства нарахувати і виплатити стягувачу компенсацію в разі неперерахування протягом трьох місяців коштів.
Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача судових витрат, пов'язаних із прибуттям до суду, у порядку статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590, у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять у зв'язку із прибуттям до суду - за всі дні коли ОСОБА_4 з'являвся до суду у даній справі, суд зазначає наступне.
Статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду.
Згідно статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Сторони, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року №590 передбачено, що витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту та найманням житла, які компенсуються стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень та її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.
Суд зауважує, що в такому випадку компенсації підлягають лише фактично понесені і підтверджені витрати.
Позивачем не надано доказів понесених витрат, пов'язаних із прибуттям до суду, у звязку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_4 до відповідача 1 Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, відповідача 2 Начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_5, відповідача 3 Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати незаконною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди в частині стягнення з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку коштів з рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої шкоди у сумі 1260 гривень.
Зобов'язати Державну казначейську службу України нарахувати і виплатити ОСОБА_4 компенсацію за порушення строку перерахування коштів згідно завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди за весь час прострочення з 11 березня 2014 року до моменту фактичного виконання завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3