Справа № 489/6345/16-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/6345/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 січня 2017р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва (нині - Інгульське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання противоправною відмову в перерахунку пенсії; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), в розмірі 90% місячного заробітку, визначеного довідкою прокуратури Миколаївської області №18/163/1 від 26.07.2016 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.01.2017р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом, при вирішенні справи, вимог закону, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 08.12.2005р. отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від суми заробітної плати. /а.с.2/

04.08.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до довідки прокуратури Миколаївської області №18/163/1 від 26.07.2016 року. /а.с.11-12/

Рішенням управління Пенсійного фонду від 11.08.2016р. №63/2 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно з поданою заявою від 04.08.2016р. №2993 у звязку з відсутністю рішень Уряду щодо проведення перерахунків пенсій відповідно до вищезазначеного закону. /а.с.14-15/

Не погоджуючись з відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з наявності у позивача законних підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, зокрема частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зазначені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

З 15 грудня 2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не було визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Таким чином на теперішній час чинні норми законодавства, що визначають підстави, умови та порядок перерахунку, відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при вирішенні справи суд першої інстанції порушив норми матеріального права, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити, постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва Одеської області від 24 січня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія