Справа № 164/321/17
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4931/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Іщук Л. П., Онишкевича Т. В.

з участю: секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року у справі №164/321/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Маневицького районного суду Волинської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Маневицькому районі Волинської області, у якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ій (позивачу) у проведенні перерахунку призначеної пенсії зі збільшенням на один відсоток заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача провести перерахунок з 01 лютого 2017 року та здійснювати виплату пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі збільшенням на 1 відсоток заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75 відсотків заробітку.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є потерпілою особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи третьої категорії, що підтверджується посвідченням серії Б №159774. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, як особа, що отримує пенсію за віком. Пенсію їй призначено відповідно до Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Доплата за понад встановлений мінімальний стаж роботи їй здійснюється згідно положень ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж для жінок 15 років, але не вище 75 відсотків заробітку. Тому вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунку та виплату їй пенсії.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в проведені перерахунку та виплати пенсії позивачу зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 1 лютого 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У звязку з цим просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що до набрання чинності Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - до 01 січня 2004 року розмір пенсії обчислювався із збільшенням на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу для жінок згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», чинний з 01 січня 2004 року, не містив норми, яка б передбачала доплату за понаднормовий стаж. При цьому, загальний страховий стаж позивача складає 34 років 07 місяців 24 дні. Оскільки пенсія призначена позивачу з 18 вересня 2005 року, то доплата за понаднормативний стаж 14 років становить, відповідно, 14 відсотків, тобто 103 гривні 83 коп. Крім цього, ч. 5 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає проведення перерахунку пенсії, а лише її призначення. Отже, управління правомірно відмовило в задоволенні у проведенні перерахунку та виплаті пенсії, у звязку із відсутністю правових підстав у призначенні пенсії.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши доповідь судді доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про задоволення позовних вимог та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 1 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, неможливим є призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». А застосування окремих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування до цієї категорії осіб при розрахунку пенсії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати, застосуванню підлягають положення спеціального закону, в цьому випадку Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживала у зонах безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986 1993 роках, що підтверджено посвідченням серії Б №159774 виданого 20 квітня 1993 року і що дає право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

31 січня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу для жінок, але не вище 75 відсотків заробітку.

Листом від 09 лютого 2017 року №119/Т 01 відповідач повідомив позивача про те, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», чинний з 01 січня 2004 року, не містив норми, яка б передбачала доплату за понаднормовий стаж. Норми щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», за винятком тих, кому пенсія перераховуватиметься відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Загальний стаж позивача складає 34 років 07 місяців 24 днів. Оскільки пенсія позивачу призначена з 18 вересня 2005 року, то доплата за понаднормовий стаж 14 років становить 103 гривні 83 коп.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на таке.

Законом України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), обчислення середньомісячного заробітку провадиться згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

У зв'язку з цим, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один відсоток заробітку за рік.

З аналізу вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу для жінок, але не вище 75 відсотків заробітку.

Частиною 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 31 січня 2017 року, перерахунок має бути проведений починаючи з 01 лютого 2017 року.

За таких обставин, а також зважаючи на положення наведених вище правових норм, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування і відповідно до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 160, 183 2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року у справі №164/321/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4