Справа № 822/1297/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1297/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Ковальчук О.К. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви, та зобов'язати відповідача надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІ групи у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Вказує, що 27.03.2017 року звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області. Листом №29/м-64 від 14.04.2017 року ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області повідомила представника позивача, що дія постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2016 року не поширюється на працівників поліції, отже відсутні підстави для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги.

Вважаючи бездіяльність Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 23 травня 2017 року суд призначив розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_1 до 05.11.2015 року проходив службу органах внутрішніх справ. У зв'язку з набранням чинності Законом України "Про національну поліцію" 06.05.2017 року позивач звільнений зі служби в органах внутрішніх справ та 07.11.2015 року прийнятий на службу в Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №15 о/с від 12.02.2016 року позивач звільнений зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність).

Рішенням військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області", оформленим протоколом №77 від 29.04.2016 року, встановлений причинний зв'язок захворювань позивача з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

16.05.2016 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії №0017487 від 16.05.2016 року).

У зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності на підставі статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) та в Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 рому №850 (далі - Порядок №850), 27.03.2017 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області із заявою (рапортом), в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку із втратою 70% працездатності, під час проходження служби в органах внутрішніх справ. До заяв позивач додав копії паспорта, довідки МСЕК №0017487, довідки АВ №0722014 та постанови військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області".

Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області листом №29/м-64 від 14.04.2017 року повідомила представника позивача, що дія постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2016 року не поширюється на працівників поліції, а тому відсутні підстави для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Якщо працівник міліції та члени його сім'ї одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат.

Частиною 5 статті 100 Закону № 580-VIII також передбачено, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, які після звільнення зі служби в міліції проходили службу в поліції, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, як Законом № 580-VIII, так і Законом № 565-ХІІ передбачено, що право вибору підстав для такої виплати належить заявнику.

Тому, той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 565-ХІІ та Порядку № 850.

Позивач скористався своїм правом на вибір підстав для отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та звернувся до відповідачів з відповідними заявами про призначення допомоги відповідно до статті 23 Закону № 565-ХІІ та Порядку № 850.

Порядок № 850 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку - на ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області.

При цьому, ані Законом № 565-ХІІ, ані Порядком № 850 не передбачені повноваження керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, щодо визначення права заявника на отримання грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та відмови у направленні до МВС України висновку щодо виплати грошової допомоги.

Тому, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, зобов'язана була направити висновок про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та інші документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення. Відмовивши позивачу у направленні до МВС України висновку щодо виплати грошової допомоги у зв'язку з відсутністю у нього права на її призначення на підставі Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області перевищила повноваження, надані Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Абзацом 2 частини 2 статті 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб, у який ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області розглянула заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, з метою захисту прав та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірною відмову ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області щодо направлення до МВС України висновку щодо виплати грошової допомоги у зв'язку з відсутністю у нього права на її призначення на підставі Порядку № 850 та зобов'язати ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати позивачу грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ та Порядку №850.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, законами України "Про міліцію" та "Про Національну поліцію", статтями 3, 11, 69,70, 71, 160-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням IІ групи інвалідності, викладену у листі від 14.04.2017 року № 29/м-64.

Зобов'язати ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук