Справа № 551/307/17
Суддя: Сиволап Д. С.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 551/307/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Кулинченко О.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Шишаки Шишацького району Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Яреськівської сільської ради, про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2017 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Яреськівської сільської ради про визнання незаконною бездіяльності відповідача в частині ненадання публічної інформації та зобовязання вчинити дії по наданню такої інформації. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати за надання правової допомоги представником у розмірі 7040 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 лютого 2017 року він звернувся до Яреськівської сільської ради із належним чином оформленим запитом на отримання публічної інформації, а саме завірених копій рішень вказаної ради за період з 01.01.2016 року по 20.02.2017 року.

Запитувану інформацію просив надати в електронній формі на зазначену ним у запиті електронну адресу з метою економії коштів місцевого бюджету.

09.03.2017 року позивач отримав письмовий лист Яреськівської сільської ради від 01.03.2017 року про те, що відповідач продовжив розгляд його запиту до 20 робочих днів. В той же час після спливу 20 робочих днів запитувана інформація так і не була надана позивачу.

Вважаючи дії відповідача такими, що не відповідають вимогам законодавства та порушують його права, позивач просив визнати бездіяльність відповідача в частині ненадання запитуваної інформації незаконною та зобовязати відповідача надати на електронну адресу позивача копії рішень сільської ради за вищезазначений період.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, представник позивач надав клопотання про розгляд справи у їх відсутність та повне підтримання позовних вимог. Примирення з відповідачем вважає неможливим.

Представник відповідача позов визнала частково, зазначивши, що відповідач готовий на безкоштовне надання запитуваної інформації в повному обсязі. У стягненні з відповідача судових витрат просила відмовити з огляду на те, що вказані витрати не передбачені кошторисом сільської ради.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують.

20 лютого 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Яреськівської сільської ради з письмовим запитом про надання інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». У вказаному запиті позивач просив надати на його електронну адресу копії всіх рішень Яреськівської сільської ради за період з 01.01.2016 по 20.02.2017 року. Вказаний запит був отриманий відповідачем 25.02.2017 про що свідчить роздруківка з Інтернет сервісу ДП «Укрпошта» та вказана обставина не заперечується відповідачем (а.с.8-11).

Відповідач своїм листом від 01 березня 2017 року № 02-35/ повідомив позивача про те, що строк розгляду його запиту продовжено до 20 робочих днів з огляду на обсяги запитуваної інформації. Також у вказаному листі зазначено, що надсилання публічної інформації через електронну пошту не дає можливості відобразити це у вихідній кореспонденції сільської ради (а.с.12).

Вже після звернення позивача за захистом своїх прав до суду, відповідачем йому було направлено лист № 604 від 15.05.2017 з рахунком-фактурою № 7 на оплату послуг з копіювання запитуваної інформації на загальну суму 729,60 грн. (а.с.58,61).

Також 25 травня 2017 року відповідачем позивачу було направлено лист № 652 з пропозицією примирення, який залишений адресатом без відповіді. Натомість з письмового клопотання позивача від 30.05.2017 вбачається, що на примирення він не згоден (а.с.60, 52-53).

Відповідно до ч.2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.1 вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (ОСОБА_3 № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (ч.2 ст.5 Закону № 2939-VI).

Згідно ст. 14 Закону 2939-VI розпорядники інформації зобов'язані:

1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації;

6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Статтею 19 Закону 2939-VI визначені вимоги до запиту на інформацію.

Так, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Частиною 1 ст. 22 Закону 2939-VI визначено випадки у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, а саме:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про інформацію» (далі ОСОБА_3 № 2657-XII) інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 2657-XII ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону № 2657-XII свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну, а отже доводи відповідача про те, що надання запитуваної публічної інформації в електронному вигляді не передбачено є безпідставними.

Пунктом 1 ст. 19 Закону 2939-VI передбачена альтернативна можливість зазначення запитувачем у запиті на надання публічної інформації поштової адреси або адреси електронної пошти.

Таким чином закон прямо передбачає можливість направлення запитуваної інформації в електронній формі на електронну адресу її запитувача.

Виходячи з вимог Закону 2939-VI та розяснень наведених у п. п. 9.4 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» в частині того, що запитуючи копію документа, особа не зобовязана наводити конкретну інформацію, яку вона має намір з його допомогою отримати, а повинна вказати вид, назву, реквізити чи зміст документа, якщо їй це відомо, суд дійшов висновку, що запит ОСОБА_2 до Яреськівської сільської ради про надання публічної інформації в повній мірі відповідає вимогам для такого документа визначених ч.5 ст. 19 Закону № 2939-VІ та повинен бути розглянутий у строк, що не перевищує 20 робочих днів з моменту його отримання (ч.4 ст. 20 Закону 2939-VI).

Тобто граничним терміном надання відповідачем запитуваної інформації було 27 березня 2017 року.

Враховуючи те, що запитувану інформацію позивач просив надати йому в електронному вигляді, суд вважає безпідставним направлення йому відповідачем рахунку-фактури № 7 від 15.05.2017 року щодо оплати витрат на копіювання запитуваної інформації.

Враховуючи, те що запитувану інформацію позивач не отримав, а ні станом на день його звернення до суду, а ні станом на час винесення судового рішення, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст. 267 КАС України суд вважає необхідним застосувати заходи судового контролю за виконанням судового рішення, зобовязавши Яреськівську сільську раду у місячний строк з дня набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного.

Питання розподілу судових витрат не є предметом позовних вимог та застосовується судом самостійно на підставі положень Глави 7 КАС України.

Так, згідно ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, прохання відповідача відмовити у стягненні з нього судових витрат з огляду на те, що вони не передбачені кошторисом є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Від сплати судового збору за подання позовної заяви позивач звільнений на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.7).

Документально підтверджені судові витрати у справі понесені позивачем становлять 7040 грн. сплачених ним за надання правової допомоги представнику ОСОБА_4 (а.с.22,54-57).

Представник позивача ОСОБА_4 є фахівцем у галузі права, що підтверджується копією диплома магістра ХА № 38422369 (а.с.16), а також витягом з ЄДРПОУ згідно якого одним з видів діяльності вказаної особи є діяльність у сфері права (а.с.18-21).

Надання ОСОБА_4 правової допомоги позивачу ОСОБА_2 передбачено умовами відповідного договору між вказаними особами від 14 квітня 2017 року (а.с.13-15), а результат надання таких послуг оформлений актом виконаних робіт від 25 квітня 2017 року підписаним сторонами договору (а.с.23).

Таким чином, витрати позивача на надання йому правової допомоги ФОП ОСОБА_4 можуть бути компенсовані в порядку ст.ст. 16, 90, 94 КАС України.

Наданий представником позивача розрахунок часу виконаних ним юридичних послуг у вигляді процесуальних дій, що передують стадії відкриття провадження у справі (а.с.17) на думку суду є повною мірою обґрунтованим, а сума правової допомоги, що підлягає компенсації не перевищує граничних норм, встановлених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 7040 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 94, 128, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Яреськівської сільської ради, про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною бездіяльність Яреськівської сільської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_2 від 20 лютого 2017 року.

Зобовязати Яреськівську сільську раду надати ОСОБА_2 доступ до публічної інформації за його запитом від 20 лютого 2017 року шляхом направлення на вказану ним електронну адресу електронних копій рішень Яреськівської сільської ради, прийнятих в період з 01 січня 2016 року по 20 лютого 2017 року.

Стягнути з Яреськівської сільської ради (Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи, вул. Козацький шлях, 33, ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, 7040 (сім тисяч сорок) грн. на відшкодування понесених ним судових витрат.

Застосувати заходи судового контролю за виконанням судового рішення, зобовязавши Яреськівську сільську раду у місячний строк з дня набрання постановою законної сили подати до Шишацького районного суду Полтавської області звіт про виконання судового рішення.

Копію постанови вручити учасникам судового розгляду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії її повного тексту до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шишацький районний суд Полтавської області.

Суддя Д.С. Сиволап