Справа № 276/847/16-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мельник М.Л.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" травня 2017 р. Справа № 276/847/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача та представників відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від "10" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володарсько-Волинського районного центру зайнятості населення, Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області про визнання неправомірними рішень та бездіяльності, стягнення заборгованості по виплатах по безробіттю ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Володарсько-Волинського районного центру зайнятості населення та Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області , в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просив :

- визнати неправомірними рішення та бездіяльність відповідачів;

-зобов'язати нарахувати належну суму заборгованості по виплатах допомоги по безробіттю та надати до Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі всі необхідні документи, перелік яких визначений Порядком взаємодії Міністерства фінансів, органів Державної казначейської служби та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат, під час перерахування таких виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №151, для перерахування йому сум допомоги по безробіттю;

-зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Хорошівському районі перерахувати належну суму заборгованості по виплатах допомоги по безробіттю на картковий рахунок ;

-зобов'язати відповідача здійснювати надання відповідних документів для перерахування відповідних виплат в установлений діючим законодавством термін та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що 02.06.2016 року він звернувся до Володарсько -Волинського районного центру зайнятості із заявою про взяття його на облік як безробітного, на що йому було запропоновано окремо підписати згоду про обробку персональних даних, яку він підписувати відмовився, що не суперечить п.5 ч.2 ст.8 Закону України "Про захист персональних даних" та 03.06.2016 року подав заяву про ненадання згоди на збір та обробку персональних даних, в результаті чого йому було відмовлено у виплаті допомоги по безробіттю, чим було порушеного його право на соціальний захист.

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановив суд та підтвердженоь матеріалами справи, 02.06.2016 року позивач звернувся до Володарсько -Волинського районного центру зайнятості з заявою про взяття його на облік як безробітного та призначення допомоги по безробіттю. 03.06.2016 року подав заяву про ненадання згоди на збір та обробку персональних даних.

17.06.2016 року позивач отримав лист Володарсько- Волинського районного центру зайнятості в якому було повідомлено, що ненадання ним згоди на обробку персональних даних є підставою для надання лише інформаційно-консультаційних послуг.

02.07.2016 року позивач вдруге звернувся до Володарсько -Волинського районного центру зайнятості з заявою щодо виплати допомоги по безробіттю, на що отримав аналогічну відповідь.

Згідно копій зведених реєстрів та платіжних доручень Володарсько -Волинського районного центру зайнятості ОСОБА_3 після взяття на облік проводилось нарахування допомоги по безробіттю.

Як вбачається з листа Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі №02-08/673 від 06.10.2016 року, платіжні доручення №585 від 05.10.2016 року на суму 17381,72 грн. та № 586 від 05.10.2016 року на суму 13693,70 грн. на виплату допомоги по безробіттю повернуто без виконання, з тих підстав, що не надано необхідних документів зазначених у додатках 1-3 відповідно до п.7 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №151 від 18.02.2016 року .

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся до суду

Вирішуючи спір та відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновків, що Володарсько -Волинський районний центр зайнятості на підставі відмови позивача від обробки його персональних даних був позбавлений надати Управлінню державної казначейської служби України у Хорошівському районі належним чином заповнені реєстри виплат позивачу, що передбачено п.7 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №151 від 18.02.2016 року. Тому, при зверненні до Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі для проведення виплат, останній обґрунтовано повернув платіжні доручення у зв'язку з невідповідністю його формату зазначених у додатках 1-3 до Постанови КМ України № 151 від 18.02.2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідачі діяли в межах повноважень та у спосіб передбачених діючим законодавством на час виникнення правовідносин, а тому позов не підлягає до задоволення.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції. оскільки вони не грунтуються на приписах чинного законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про зайнятість населення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття",Законом України "Про захист персональних даних" та Законом України "Про інформацію".

Згідно пункту 7 частини 1 статті 5 ч.1 Закону України "Про зайнятість населення" держава гарантує у сфері зайнятості соціальний захист громадян у разі настання безробіття.

Частиною 9 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом:

1) участі в загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття;

2) надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства;

3) надання особливих гарантій працівникам, які втратили роботу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці;

4) надання додаткової гарантії зайнятості окремим категоріям населення, які не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці.

Згідно п.2 ч.1 ст.44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 3 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та введення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198 визначено, що реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні (далі - реєстрація), проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування.

Під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного (прізвище, ім'я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики.

Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Реєстрація проводиться за умови пред'явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту.

Відповідно до п.1. розділу 2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015, № 613, допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього .

Згідно матеріалів справи, позивач з 02.06.2016 року зареєстрований як безробітний у Володарсько - Волинському районному центрі зайнятості. 03.06.2016 позивачем було надано заяву про ненадання згоди на збір та обробку персональних даних.

Статтею 6 Закону України "Про захист персональних даних" визначено вимоги до обробки персональних даних.

Згідно ч.1 цієї статті Закону мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Частиною 5 вказаної статті Закону встановлено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини ( ч.6 ст.6 Закону України "Про захист персональних даних).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.8 Закону України "Про захист персональних даних" суб'єкт персональних даних має право пред'являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних.

Статтею 11 Закону України "Про захист персональних даних" визначено, що підставами для обробки персональних даних, крім згоди суб'єкта персональних даних на обробку його персональних даних, є дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень.

Згідно п.2 Порядку взаємодії Міністерства фінансів, органів Державної казначейської служби та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат, під час перерахування таких виплат , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року, з метою здійснення верифікації інформації, наданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, та своєчасного і в повному обсязі їх здійснення, Мінфін збирає та обробляє інформацію, яка містить персональні дані та банківську таємницю.

Для отримання та обробки таких персональних даних Міністерство фінансів України не потребує отримання на це згоди фізичних осіб, якщо таку згоду надано іншому центральному органу виконавчої влади під час подання такої інформації.

Згідно п.п.3,4 цього Порядку, для перерахування коштів на здійснення соціальних виплат установи, які здійснюють такі виплати, подають до органів Казначейства платіжні доручення разом з реєстром виплат в електронному вигляді за формою згідно з додатком 1 та зведеним реєстром виплат у паперовому вигляді за формою згідно з додатком 3.

Електронний реєстр має формат назви файла, зазначений у додатку 2. У полі "Призначення платежу" платіжного доручення зазначається номер електронного реєстру (зведеного реєстру виплат). Кількість електронних реєстрів (зведених реєстрів виплат) повинна відповідати кількості платіжних доручень, що подаються до органів Казначейства. Установи, які здійснюють соціальні виплати, відповідають за достовірність даних, наведених у реєстрах виплат, та відповідність їх затвердженій структурі та формату назви файла.

Пуктом 7 вказаного Порядку визначено, що у разі відсутності зведеного реєстру виплат або реєстру виплат, невідповідності його формату назви файла, зазначених у додатках 1 - 3, платіжне доручення повертається органами Казначейства установі, яка здійснює соціальні виплати, без виконання.

Разом з тим, згідно діючого законодавства, реєстрація безробітних не потребує окремо висловленої згоди на обробку персональних даних.

Отже,аналізуючи наведені норми права, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що після взяття на облік позивача, як безробітного та проведення нарахування допомоги по безробіттю, Володарсько-Волинський районний центр зайнятості, в силу відмови позивача від обробки його персональних даних був позбавлений можливості надати Управлінню державної казначейської служби України у Хорошівському районі належним чином заповнені реєстри виплат позивачу, що передбачено п.7 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №151 від 18.02.2016 року.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Володарсько- Волинський районний центр зайнятості у відповідях на заяви позивача від 17.06.2016 року №368 та від 13.07.2016 року № 424 зазначив, що висловлена незгода на обробку персональних даних є підставою для надання лише інформаційно-консультаційних послуг, пославшись на п.п. 32,34 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198 .

Разом з тим, п.п.32 та 34 вказаного Порядку визначають питання ведення та припинення обліку осіб, які шукають роботу.

Згідно п.32 Порядку особами, які шукають роботу, є особи, яким не може бути надано в установленому порядку статус безробітного або відмовлено у наданні такого статусу відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Таким чином, оскільки позивач зареєстрований безробітним, то положення п.п.32,34 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 46 Конституції України гарантує, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, враховуючи положення Конституції України, не можна обумовлювати реалізацію законодавчо встановлених прав наданням особою згоди на обробку її персональних даних.

Обробка персональних даних особи здійснюється на підставі гарантованого Конституцією України права людини.

Тобто, відмова суб'єкта персональних даних від обов'язкового письмового підтвердження ним згоди на обробку його персональних даних не може бути підставою для звуження змісту та обсягу його прав і свобод. Надання особі допомоги по безробіттю гарантовано Конституцією України, яка має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Саме статус безробітного дає особі право на отримання допомоги по безробіттю на умовах та в розмірах, визначених Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"

Згідно п. 6.2. Порядку надання допомоги по безробіттю, у т.ч. одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінпраці України від 20.11.2000 р. №307 допомога по безробіттю призначається на підставі:

-особистої заяви безробітного;

-довідки (довідок) про середню заробітну плату за останнім місцем роботи (декількома місцями роботи чи служби);

- трудової книжки (копії цивільно-правового договору);

-та відомостей про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Пенсійного фонду України.

Володарсько-Волинський районний центр зайнятості надав позивачу статус безробітного, отже своїм рішенням підтвердив, що позивач надав всі необхідні документи для призначення допомоги по безробіттю.

Оскільки виплата допомоги по безробіттю не пов'язується з відмовою особи про надання згоди на обробку персональних даних, то відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, заперечуючи проти позову, повинні довести суду правомірність прийнятих ними рішень.

Проте, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції Володарсько-Волинський районний центр зайнятості належних доказів на підтвердження своїх доводів не надав.

Враховуючи наведені норми права, обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що Володарсько-Волинський районний центр зайнятості мав підстави для обробки персональних даних позивача без його згоди, для здійснення своїх повноважень та захисту життєво важливих інтересів суб'єкта персональних даних.

Доводи відповідачів, що згода на обробку персональних даних необхідна на виконання вимог нормативно-правових актів у звязку з верифікацією осіб щодо обробки персональних даних Міністерством фінансів України з метою здійснення повноважень, передбачених п.40 розділу VI Бюджетного кодексу України у звязку з контролем за дотриманням законодавства в частині моніторингу соціальних виплат в порядку та обсягах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №151 "Про затвердження Порядку взаємодії Мінфіну, органів ДКС та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат під час перерахування таких виплат", є безпідставними.

Згідно п.40 Перехідних Положень Податкового кодексу України( чинного на час виникнення спірних правовідносин), під час здійснення повноважень з контролю за дотриманням бюджетного законодавства в частині моніторингу пенсій, допомог, пільг, субсидій, інших соціальних виплат Міністерство фінансів України має право отримувати інформацію, що містить банківську таємницю, персональні дані.

Для отримання та обробки таких персональних даних Міністерство фінансів України не потребує отримання на це згоди фізичних осіб, якщо таку згоду надано іншому центральному органу виконавчої влади під час подання такої інформації.

Позивач під час реєстрації в якості безробітного подав Володарсько-Волинському районному центру зайнятості свої персональні дані. Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Окрім того, Законом України від 20.12.2016 р. N 1789-VIII внесено зміни до п. 40 Перехідних Положень Бюджетного кодексу України , згідно яких для отримання та обробки таких персональних даних Міністерство фінансів України не потребує отримання на це згоди фізичних осіб.

З огляду на викладене, оскільки Володарсько-Волинський районний центр зайнятості діяв не в межах та спосіб, визначені Конституцією та Законами України, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову, а саме : визнання протиправними дій Володарсько-Волинського районного центру зайнятості населення щодо ненадання усіх необхідних документів до Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області для виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_3; зобов'язання Володарсько-Волинський районного центру зайнятості населення подати до Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області документи для виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_3, перелік яких визначений Порядком взаємодії Міністерства фінансів, органів Державної казначейської служби та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат, під час перерахування таких виплат, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 18.02.2016 року №151; зобов'язання Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області прийняти подані Володарсько-Волинським районним центром зайнятості населення документи та здійснити виплату належних сум допомоги по безробіттю ОСОБА_3

Позовні вимоги про зобов'язання Володарсько-Волинського районного центру зайнятості населення здійснювати надання відповідних документів для перерахування відповідних виплат в установлений діючим законодавством термін не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

З аналізу наведених норм права вбачається, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушуються, створено або створюються перешкоди для реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб'єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав.

Стосовно позовних вимог позивача зобов"язати відповідачів і в подальшому подавати відповідні документи для перерахування виплат, то колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що відповідно до ст.. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, дана правова норма визначає, що предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорювані права, а на момент розгляду справи такий факт порушення права позивача відсутній. Також неможливо встановити факт порушення права в майбутньому, а відтак підстав для задоволення позовних вимог позивача немає.

Наведене не позбавляє права позивача на звернення до суду у випадку порушення його прав з боку відповідача, допущених в майбутньому.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, із вирішенням питання про розподіл судових витрат в порядку ст.94 КАС України.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення з викладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від "10" квітня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Володарсько-Волинського районного центру зайнятості населення щодо ненадання усіх необхідних документів до Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області для виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_3.

Зобов'язати Володарсько-Волинський районний центр зайнятості населення подати до Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області документи для виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_3, перелік яких визначений Порядком взаємодії Міністерства фінансів, органів Державної казначейської служби та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат, під час перерахування таких виплат, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 18.02.2016 року №151.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області прийняти подані Володарсько-Волинським районним центром зайнятості населення документи та здійснити виплату належних сум допомоги по безробіттю ОСОБА_3.

Стягнути на користь ОСОБА_3 1157 грн. 52 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Володарсько-Волинського районного центру зайнятості населення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Володарсько-Волинський районний центр зайнятості населення вул.Незалежності,26,смт.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12101

4- Управління казначейської служби України у Хорошівському районі Житомирської області вул.Героїв України,6,смт.Хорошів,Житомирська область,12101

- ,