Справа № 712/1686/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/1686/17 Головуючий у 1-й інстанції: Марцішевська О.М. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

10.02.2017 року Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасувати постанов про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2017р. та 31.01.2017р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача не було підстав для відкриття виконавчого провадження і стягнення виконавчого збору в зв'язку з тим, що постанова суду виконана позивачем у добровільному порядку та в повному обсязі, що підтверджується протоколами від 31.10.2016 та від 16.11.2016 р.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах та спосіб визначений законом.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, до суду не прибули. За приписами ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016р, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (на момент призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки Черкаської обласної державної адміністрації від 29.06.2016р. №02-02-37/307 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії на моент виходу на пенсію в розмірі 90%, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління ПФУ в м. Черкасах Черкаської області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551,20 грн.

Згідно протоколів 31.10.2016р. та 26.10.2016р. позивачем на виконання рішення суду зроблений перерахунок пенсії.

13.12.2016р. за заявою стягувачки було відкрите виконавче провадження про стягнення судового збору 551,20 грн. на користь ОСОБА_2 та постановою від 13.12.2016р. стягнуто з позивача виконавчий збір 55,12 грн.

25.12.2016р. стягувач звернулась до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого документу.

27.01.2017р. постановою державного виконавця за заявою стягувача виконавчий лист був повернутий та виконавче провадження закінчен. Крім того, постановою від 27.01.2017р. з позивача стягнуті витрати на проведення виконавчих дій у сумі 110,60 грн. Розрахунок витрат відповідає наказу Міністерства юстиції Україи № 2830/5 від 29.09.2016р., яким затверджено види та розмір витрат виконавчого провадження.

Постановами 31.01.2017р. відкриті виконавчі провадження № ВП № 53311874 та ВП № 53311936 на підставі постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

14.02.2017р. позивачем направлений стягувачу лист про необхідність повідомлення реквізитів рахунку для перерахування судових витрат.

03.03.2017р. позивачем виконана постанова суду в частині виплати судових витрат.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.5 та ч.6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 27 зазначеного закону визначено поняття та порядок справляння виконавчого збору, зокрема :

1. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

3. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

4. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно п. 8 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій.

З матеріалів справи вбачається, що на момент винесення постанови про відкриття провадження 13.12.2016р. позивачем не була виконана постанова суду у справі № 712/8244/16-а, фактично виконання відбулось у березні 2017 року. Основне виконавче провадження завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання.

Водночас, постанова від 13.01.2016р. про стягнення виконавчого збору 55,12 грн. та постанова від 27.01.2017р. про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 110,60 грн. - є виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню в порядку Закону України «Про виконавче провадження». Судом першої інстанції також вірно зазначено, що на час відкриття виконавчого провадження № 53311936, строк пред'явлення постанови № 53123301 від 27.01.2017 не був пропущеним. На час відкриття виконавчого провадження № 53311874, строк пред'явлення постанови № 53123301 від 13.12.2016 - не був пропущеним.

Отже, в межах виконавчого провадження не встановлено факту виконання боржником свого зобов'язання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа та витрат виконавчого провадження правомірні, оскільки при їх винесенні державний виконавець діяв в спосіб і в межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а тому підстави для скасування постанов відсутні.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для скасування постанови відсутні.

Повний текст ухвали виготовлено 29.05.2017 року.

Керуючись статтями 41, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.