Справа № 815/1492/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1492/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Ордатій К.В.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною ненадання відповіді на його заяви відповідачем;

- зобовязати відповідача надати письмову відповідь на його заяви від 19.01.2017 р.;

- стягнути з відповідача на його користь 20000 гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Ухвалою суду від 03 квітня 2017 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні 27 квітня 2017 року позивач надав заяву про зміну позовної вимоги щодо визнання протиправною ненадання відповіді на заяви відповідачем, виклавши її в наступній редакції визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягала у ненаданні позивачу відповіді на його дві заяви від 19.01.2017 року (а.с. 54).

Свої вимоги позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 19.01.2017 року направив на адресу голови Одеської обласної державної адміністрації заяви, в яких вимагав привести роботу Одеської поліклініки № 6 та № 4 у відповідність Конституції України та Законам України та зобовязати головних лікарів цих поліклінік прийняти заяви позивача щодо прийняття на медичне обслуговування (а.с. 5, зворотній бік а.с. 5). Позивач вказує на те, що на момент звернення до суду не отримав відповіді від відповідача на вказані заяви.

В судовому засіданні 22 травня 2017 року позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав, викладених в позовній заяві.

В цьому ж судовому засіданні представник Відповідача висловив заперечення проти задоволення позову, просив в задоволенні позову відмовити з підстав, вказаних у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 33-36, 67-69), в яких зазначив, що звернення позивача від 19.01.2017 року були отримані та направлені в порядку Закону України «Про звернення громадян» органами до компетенції яких входили порушені в заявах питання.

За викладених обставин, представник відповідача, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи викладені в позовній заяві та запереченнях проти позову, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, 19.01.2017 року направив на адресу голови Одеської обласної державної адміністрації заяви, в яких вимагав привести роботу Одеської поліклініки № 6 та № 4 у відповідність Конституції України та Законам України та зобовязати головних лікарів цих поліклінік прийняти заяви позивача щодо прийняття на медичне обслуговування (а.с. 5, зворотній бік а.с. 5).

Позивач зазначаючи, що не отримав відповіді від відповідача на вказані заяви звернувся з вказаним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів визначені Законом України «Про звернення громадян» N 393/96-ВР від 02.10.1996 року (далі Закон України N 393/96-ВР). Вказаний закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону України N 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України N 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Зокрема, заява (клопотання) є зверненням громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону України N 393/96-ВР визначені вимоги, встановлені вказаним законом до звернення, в тому числі зазначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Судом встановлено, що 25.01.2017 року звернення позивача від 19.01.2017 року зареєстровано в Одеській обласній державній адміністрації за вх. № З-227/ПВТ (заява щодо поліклініки № 4) (а.с. 42) та вх. № З-229/ПВТ (заява щодо поліклініки № 6) (а.с. 47).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України N 393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до ст. 20 Закону України N 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Крім того, розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації № 852/А-2010 від 20.09.2010 року (у редакції розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації № 466/А-2014 від 06.06.2014 року) затверджено Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації. Відповідне розпорядження опубліковано на офіційному веб-порталі Одеської обласної державної адміністрації в розділі «Звернення громадян» http://oda.odessa.gov.ua/info/zvernennya-gromadyan/polozhennya-pro-poryadok-rozglyadu-pismovih-zvernen-gromadyan-v-odeskj-oblasnj-derzhavnj-admnstrac/?year=2016&month=3.

Зазначеним положенням визначені організаційні засади приймання, реєстрації, проходження та розгляду письмових пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) та скарг громадян (далі - звернення громадян) в Одеській обласній державній адміністрації (далі - облдержадміністрація). В свою чергу, п. 1.5 положення передбачено, що відповідальність за організацію роботи зі зверненнями громадян в апараті облдержадміністрації покладається на заступника голови - керівника апарату Одеської обласної державної адміністрації, в управліннях, інших структурних підрозділах, що входять до її складу, - на їхніх керівників. При цьому, п. 3.3 вказаного положення передбачено, що у разі, якщо вирішення питань, порушених у письмових зверненнях громадян, не належить до повноважень облдержадміністрації, вони пересилаються відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті, у строк не більше пяти днів з дня надходження до облдержадміністрації, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Звернення направляється визначеному органу супровідним листом Відділу з повідомленням заявника.

При цьому, п. 3.4 вказаного положення передбачено, що звернення громадян, розгляд порушених питань в яких належить до компетенції облдержадміністрації, не пізніше, ніж на другий день після реєстрації направляються Відділом структурному підрозділу облдержадміністрації, апарату облдержадміністрації із зазначенням строку для підготовки проекту відповіді заявнику за підписом першого заступника, заступників голови, заступника голови-керівника апарату облдержадміністрації відповідно до функціональних обовязків. Звернення направляється Відділом разом із матеріалами попередніх звернень у разі, якщо листування із зазначених питань вже здійснювалось, а відповідний структурний підрозділ визначений виконавцем вперше. Якщо виконавець вважає, що розгляд отриманого звернення громадян не належить до його компетенції, він не пізніше ніж за 2 дні після отримання повертає до Відділу оригінали звернення та надає інформацію з обґрунтуванням необхідності зняття питання з контролю (п. 3.5 положення).

Судом встановлено, що Відповідачем в строки, визначені ст. 20 Закону України N393/96-ВР, заяви позивача від 19.01.2017 року було розглянуто та направлено для розгляду Одеському міському голові, оскільки Комунальні установи «Одеська міська поліклініка № 6» та «Одеська міська поліклініка № 4» відносяться до установ комунальної власності територіальної громади міста Одеси та підпорядкована Департаменту Охорони здоровя Одеської міської ради. Про вказані обставини свідчать відповідні резолюції т.в.о першого заступника голови, та голови Одеської обласної державної адміністрації (а.с. 38, 41, 46).

За таких обставин, під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідачем підтверджено факт виконання приписів ч. 3 ст. 7 Закону України N 393/96-ВР, п. 3.3 Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації щодо строків пересилання звернення Позивача за належність відповідному органу чи посадовій особі (в термін не більше п'яти днів).

Отже, на думку відповідача, з чим погоджується й суд, Відповідач згідно приписів Закону України N 393/96-ВР своєчасно, доручив розглянути звернення позивача.

Окрім того, в матеріалах справи містяться відповіді Департаменту охорони здоровя Одеської міської ради від 16.02.2017 року (а.с. 40, 51-53) щодо розгляду заяв позивача.

При цьому, суд зазначає, що предметом розгляду за вказаною адміністративною справою є саме протиправна бездіяльність відповідача, що полягала у ненаданні позивачу відповіді на його дві заяви від 19.01.2017 року, а не дії Департаменту охорони здоровя Одеської міської ради, як окремої юридичної особи публічного права, з надання відповідей, прийнятих за результатами розгляду звернень Позивача від 19.01.2017 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягала у ненаданні позивачу відповіді на його дві заяви від 19.01.2017 року та зобовязання відповідача надати письмову відповідь на заяви позивача від 19.01.2017 р.

Щодо позовних вимог Позивача до Відповідача в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне у цій частині у позові відмовити з наступних підстав.

В поданому адміністративному позові, Позивач просив суд, крім іншого, стягнути з Відповідача моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України N393/96-ВР, у разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов'язані з поданням і розглядом скарги, обґрунтовані витрати, понесені у зв'язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку. Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Враховуючи, що судом не було встановлено протиправних дій чи допущеної бездіяльності щодо розгляду заяв позивача, у задоволені позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, позивачу необхідно відмовити.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на заяви від 19.01.2017 року, зобовязання надати письмову відповідь на заяви від 19.01.2017 року та стягнення 20000 гривень компенсації моральної шкоди відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови підписано суддею 29 травня 2017 року.

Суддя Корой С.М.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на заяви від 19.01.2017 року, зобовязання надати письмову відповідь на заяви від 19.01.2017 року та стягнення 20000 гривень компенсації моральної шкоди відмовити.

29 травня 2017 року.