Справа № 622/58/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 р.Справа № 622/58/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Калиновського В.А.
Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
позивач ОСОБА_1
представник позивача Ільїн П.І.
представник відповідача Клименко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Золочівського районного суду Харківської області від 06.03.2017р. по справі № 622/58/17
за позовом ОСОБА_1
до Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії щодо обчислення, призначення соціальних виплат та допомоги,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати протиправною відмову Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в призначенні та нарахуванні йому пенсії за віком як учаснику бойових дій, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Дергачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити та нарахувати йому пенсію за віком як учаснику бойових дій відповідно до статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та вимог абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.08.2016 року.
Постановою Золочівського районного суду Харківської області від 06.03.2017 року позовом ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною відмову Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в призначенні та нарахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику бойових дій, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 3 розділу XI Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Дергачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику бойових дій відповідно до статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та вимог абзацу 6 пункту 3 розділу XI Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.08.2016 року.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 16.04.1997 року (а.с.9).
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 30 жовтня 1978 року ОСОБА_1 з 1978 року прийняв військову присягу та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , за цей період йому поступово було присвоєно звання рядового, єфрейтора, молодшого сержанта, сержанта. Звільнений у запас 03 лютого 1981 року на підставі наказу МО СРСР №254 від 27.09.1980 року. Квиток містить припис про висновок командування частини про використання у військовий час на посаді вожатого службових собак (а.с. 10-12).
Відповідно до наданої суду грамоти воїну інтернаціоналісту від 28 грудня 1988 року ОСОБА_1 нагороджений указом Президії Верховної ради СРСР від 28 грудня 1988 року за мужність та військову відвагу, що проявлені при виконанні інтернаціонального обов`язку у республіці Афганістан, нагороджений медаллю наказом Президента Республіки Афганістан від 15 травня 1988 року (а.с. 13).
Згідно архівних довідок Центрального прикордонного архіву федеральної служби безпеки Російської Федерації від 21 березня 2016 року №21/59/П-1453 та ФДУ Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 13.09.2011р. №21/59/П-9461 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , остання у відповідності до наказу МБ РФ від 02 травня 1993 року №0119 входить до складу військових частин прикордонних військ КГБ СРСР, спрямованих на надання військової допомоги Республіці Афганістан, із зазначенням періодів їх перебування (участі у бойових діях, виконанні спеціальних завдань) на території цієї держави. Одночасно в довідці зазначено, що за 1978-1981 роки документи військової частини на зберігання не передавалися, через що в даний час неможливо підтвердити період перебування ОСОБА_1 на території республіки Афганістан (а.с. 15, 16). 07 грудня 1983 року ОСОБА_1 надіслана пільгова довідка на адресу Золочівського РВК Харківської області Книга висилки довідок військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 , що приймали участь у бойових діях на території Республіки Афганістан.
З архівного Списку на видачу посвідчень учасників бойових дій по Золочівському району (воїни-інтернаціоналісти) вбачається що відповідне посвідчення було видано сержанту ОСОБА_1 1960 року народження, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 за період з 07.1980 року по 12.1980 року (а.с. 19).
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній:
21 липня 1977 року-16 жовтня 1978 року працював у депо в Харківській ТУ-23 Мотовагонне депо Харків слюсарем автоматного цеха звільнений з займаної посади, в зв`язку з призивом до лав Радянської армії, вказаний період роботи підтверджено двома архівними довідками ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна Залізниця» Структурний підрозділ «Господарська служба» від 08 грудня 2016 року №НА-10-31;
26 лютого 1981 року-23 квітня 1981 року працював у Колгоспі Золочівський на посаді шофера, звільнений за власним бажанням;
09 червня 1981 року-21 березня 1991 року прийнятий на роботу до Золочівського підприємства Райсільхозхімія на посаду шофера, звільнений за згодою сторін, факт перетворення вказаної організації у ВАТ «Золочівагрохім» підтверджено архівною довідкою Золочівської РДА П-32/01-56 від 19.12.2016 р.;
25 березня 1991 року-25 грудня 1994 року працював у Харківській рибоводно-меліоративній станції на посаді рибовода ІІІ розряду, вказаний період роботи підтверджений архівною довідкою Золочівської селищної ради Харківської області від 21 грудня 2016 року №02-18/1462;
01 березня 2005 року-28 листопада 2008 року працював у ПП Поночовного на посаді водія, звільнений за згодою сторін;
10 червня 2014 прийнятий на посаду водія автотранспортного засобу (вантажного автомобіля) до ТОВ «Автополіс-транс» ( а.с. 20-22).
Трудова книжка НОМЕР_4 не містить печатки установи, якою вона була заведена на першому аркуші.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній: 05 січня 1995 року-24 липня 1997 року працював на ЗАТ Золочівський молокозавод на посаді слюсаря-ремонтника, звільнений за власним бажанням (а.с. 23).
Листом №1922/1-02/20345 від 12.10.2016 року про результати розгляду заяви, Дергачівським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Харківської області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії згідно зі статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та абзацом 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як військовослужбовцю, що приймав участь у бойових діях, з мотивів неостаточності трудового стажу (визнано лише стаж з 2000 по 2016 роки 11 років 7 місяці 16 днів) та відсутності доказів особливий статус особи, а саме довідки з військового комісаріату про період участі у бойових діях (а.с. 28).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має трудовий стаж понад 25 років, досяг 55-річного віку на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до абзацу 6 п. 3 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач має право на призначення пенсії за віком, як учасник бойових дій.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення", військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Зі змісту абз. 6 п. 3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, стала відсутність довідки військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 25.11.2005 року визначено, що документом, який визначає особливий статус особи, зокрема учасника бойових дій, є посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про періоди та місце участі в бойових діях.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994року за № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено Перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території, відповідно до якого такою країною визначено Афганістан у період з квітня 1978 року по грудень 1989 року.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи підтверджують, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що відбувались на території Афганістану з 1978 року по 1981 рік, а відтак, за наявності стажу роботи понад 25 років та досягнення 55-річного віку на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, позивач має право на пенсію за віком як учасник бойових дій, відповідно до п.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, позивачем надано копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого 16.04.1997 року із зазначенням того, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, правомірність видачі якого не оскаржувалась, відтак дане посвідчення, що є основним документом на підтвердження такого статусу, є чинним.
Колегія суддів зауважує, що відсутність довідки військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях, за встановлених судовим розглядом обставин, не може бути підставою для відмови у призначенні такої пенсії.
Також у судовому засіданні першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив суду, що він також у 80 роки приймав участь у бойових діях у республіці Афганістан, під час проходження військової служби. Вказану службу він проходив разом із позивачем ОСОБА_1 , у прикордонній військовій частині НОМЕР_3 , вони товаришували. В даний час в нього вже оформлена пенсія, на яку претендує позивач, йому РВК надав довідку, із зазначенням періоду участі у бойових діях.
Щодо доводів апеляційної скарги про не зарахування до трудового стажу періодів роботи позивача зазначених в трудовій книжці НОМЕР_4 , колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів статті 45 Закону України №1058ПУ від 09.07.2003р. "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Зазначеній нормі цього Закону, також, відповідає п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р. (далі - Порядок №637).
Пункт 3 вказаного Порядку передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пункт 23 вказаного Порядку також передбачає, що документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Тобто з наведених пунктів вказаного порядку вбачається, що основною вимогою до уточнюючих довідок та інших документів, що можу бути використані для підтвердження наявності трудового стажу є зазначення періоду роботи особи.
Враховуючи вищевикладене, колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, згідно архівних даних військова частина, у якій вій проходив службу, входить до переліку військових частин і підрозділів прикордонних військ КДБ СРСР, направлених для надання військової допомоги Республіці Афганістан. Крім того, позивач має трудовий стаж понад 25 років та досяг 55-річного віку, наявність трудового стажу підтверджена в тому числі уточнюючими довідками, які є наявними в матеріалах справи.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що відмова відповідача у призначенні позивачу відповідної пенсії є неправомірною.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього кодексу. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.
Постанову Золочівського районного суду Харківської області від 06.03.2017р. по справі № 622/58/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2017 р.