Справа № 522/1621/17
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1081/17
Справа № 522/1621/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.

при секретарі - Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції Хмарука Вячеслава Євгенійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 25.01.2017 року звернувся до суду з позовом до інспектора 3-ї роти 3-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП лейтенанта поліції Хмарука В.Є., за яким просив скасувати постанову серії ЕАА№050781 від 19.01.2017 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що інспектор поліції Хмарук В.Є. підійшов до водія ОСОБА_1 19.01.2017 року о 11 год. 45 хв. за адресою вул.Пляж Ланжерон, 1/6 та звинуватив його в тому, що він залишив свій автомобіль ближче 5 метрів від контейнерного майданчика. За цим фактом за тією ж адресою відповідач виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Проте з вказаною постановою позивач не згоден та пояснив, що правил дорожнього руху не порушив-зупинився аварійно для того, щоб підкрутити бовти кріплення коліс свого автомобіля та була ввімкнена аварійна світлова сигналізація, керувався положеннями вимушена зупинка. Вважає, що постанова винесена з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, зазначив, що в порушення ст.ст. 268, 276, 278, 279 КУпАП відповідач розглянув справу не за місцем вчинення правопорушення, а на місці його вчинення, що не є тотожними поняттями, виходячи з висновків, зроблених Конституційним судом України в своєму рішенні від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, а також не надав можливості позивачеві скористуватися в повній мірі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, проігнорував вимоги ч2 ст 33 КУпАП..

За вказаних обставин звернувся до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити. При цьому, у судовому засіданні пояснив, що зупинився аварійно для того, щоб підкрутити бовти кріплення коліс свого автомобіля при цьому ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та керувався положеннями вимушена зупинка.

Представник Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції - Шияновська Ю.О. (діє на підставі довіреності від 16.01.2017 року) у судовому засіданні 28.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та заперечувала проти їх задоволення, просила відмовити. Підтримала пояснення, надані у письмових запереченнях, подані через канцелярію суду 28.02.2017 року.

Позивачем було заявлено подано клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_4

24 травня 2017 року відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

24 травня 2017 року в судовому засіданні було допитано у якості свідка ОСОБА_4 Свідок пояснила, що 19.01.2017 року вона разом з позивачем приїхали на Пляж Ланжерон. Та під час спускання на пляж вони почули стук у колесі, після чого ОСОБА_1, який був за кермом автомобіля зупинився біля контейнера для збирання побутових відходів аби з'ясувати причину. Після чого до автомобіля підійшли патрульні поліцейські, які повідомили про порушення водієм правил дорожнього руху.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 19.01.2017 року відповідачем інспектором 3-ї роти 3-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП лейтенантом поліції Хмаруком В.Є., винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА№050781 стосовно позивача ОСОБА_1

Підставою для її прийняття стали наступні обставини: 19.01.2017 року близько 12:04 год., знаходячись на службі, під час патрулювання та нагляду за дорожнім рухом, інспектор 3-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції Хмарук В.Є. отримав завдання від командира роти про надання допомоги екіпажу «Благо-305», який знаходився на охороні громадського порядку на пляжі Ланжерон. Після прибуття на місце було виявлено, що за адресою м. Одеса, пляж Ланжерон 1/6 водій ОСОБА_1 здійснив стоянку на своєму автомобілі марки DAEWOO Lanos днз НОМЕР_1 біля контейнера для збирання побутових відходів, чим порушив вимоги п.15.10(е) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст. 33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 19.01.2017 року серії ЕАА№050781 був ознайомлений та отримав її копію на місці правопорушення, про що свідчить його підпис у постанові.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує, що приписи вказаного рішення суду повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією, які у свою чергу передбачають можливість винесення постанови саме на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином суд вбачає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд вважає посилання позивача, що оскаржувана постанова інспектором УПП у порушення вимог законодавства була винесена на місці вчинення правопорушення, є безпідставними, у зв'язку з чим позов з цих підстав не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст.122 КпАП України - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками., - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, п. 15.10 «е» ПДР України забороняється стоянка ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів.

У розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху вимушена зупинка-це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

Згідно пункту 15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил (ввімкнути аварійну світлову сигналізацію (п. 9.9), разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними (п. 9.10).

До того ж суд наголошує, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до п.2.3 ПДР саме на водія покладається обов'язок перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач здійснив стоянку біля контейнера для збирання побутових відходів через технічну несправність транспортного засобу. Проте будь-яких доказів, що позивач здійснив саме вимушену зупинку у розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху останнім не надано.

Отже, у ч.1 ст.122 КУпАП відповідальність у вигляді штрафу передбачена за порушення правил стоянки.

З наданого представником третьої особи в обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови відеозапису № 01- з нагрудної камери DSJX3О1146_ВН1146, оглянутого у судовому засіданні, вбачається, що позивач здійснив стоянку біля контейнера для збирання побутових відходів в м.Одеса, Пляж Ланжерон. Інспектор патрульної поліції Хмарук В.Є. роз'яснив ОСОБА_1 всі передбачені законом права, що підтверджується відеозаписом 02-, відібрав пояснення, після чого розглянув справу та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення правопорушення підтверджується також письмовими поясненнями інспекторів патрульної поліції та особистими поясненнями позивача щодо причини стоянки, наданими інспектору, зафіксованими відеозаписом 03- з нагрудної камери DSJX3О1146_ВН1146.

Дані обставини та вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченому ч.1 ст. 122 КУпАП, належними доказами з боку позивача не спростовані.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися його правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст.245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, позивачем не обґрунтовано посилання, яким чином відповідач позбавив його можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП. Із вказаного відеозапису суд вбачає, що відповідачем в повній мірі була дотримана процедура щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що фактично спростовує твердження позивача про порушення його прав.

Твердження позивача про те, що відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не були виконані вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП, також не приймаються судом до уваги, оскільки позивача притягнуто до відповідальності у межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 122 КУпАП. Крім того, суд враховує, що вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) не застосовуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА№050781 від 19.01.2017 року лейтенант поліції Хмарук В.Є. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 122, 213, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 279, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст 2, 10, 11, 12, 66, 69, 71,86,159-163, 167, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції Хмарука Вячеслава Євгенійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя

24.05.2017