Справа № П/811/4/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/4/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2017 року

справа № П/811/4/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року у справі за позовом Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області до Спільного підприємства – товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна,-

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулась до суду з адміністративним позовом до Спільного підприємства – товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про надання дозволу на погашенням боргу в сумі 838637.75 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, у відповідності до акту опису майна №1 від 28.07.2016 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Олександрійська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Спільне підприємство – товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» перебуває на податковому обліку в Олександрійській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року в адміністративній справі №п/811/909/16 задоволено позовні вимоги Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області про стягнення з СП – ТОВ "Світловодськпобут " податкового боргу в сумі 863659,90 грн.

29.09.2016 р. з метою виконання судового рішення видано виконавчий лист у справі.

На виконання вказаного судового рішення Олександрійською ОДПІ були сформовані інкасові доручення, які надіслані до АТ "УкрСиббанк", Філії Кіровоградське ОУ АТ Ощадбанк м. Кіровоград, Кіровоградське РУ "Приватбанк" у м. Кіровограді, АБ" Укргазбанк", Казначейства України та АТ "Райффайзен банк Аваль" у м. Києві, в яких у відповідача відкриті рахунки, для виконання, проте були повернуті без виконання з відмітками "кошти на рахунку платника відсутні".

Начальником Світловодської ОДПІ, 13.05.2015 винесено Рішення про опис майна у податкову заставу № 32/2300 на підставі якого складено Акт опису майна від 28.07.2016 № 2, яким було описано наступне майно: двигун – генератор ДВГ-1-А-630 на загальну суму 1101136,81 грн. З метою погашення податкового боргу та на виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу направлено податкову вимогу № 545-25 від 11.06.2014, яка повернута до податкового органу не врученою.

На підставі зазначеного, податковий орган дійшов висновку про можливість звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом були застосовані не всі заходи по стягненню з підприємства податкового боргу, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову про погашення боргу за рахунок майна боржника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.2 ст.89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пункт 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України передбачає, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Із наведеного вбачається, що податковий орган може поширити податкову заставу на будь-яке майно платника податків, крім передбачених випадків, а також на майно, яке платник податків набуде у майбутньому.

При цьому встановлено обмеження, згідно якого податкова застава поширюється на майно, балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Положення пункту 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачають, що орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі може бути здійснено лише за умови дотримання податковим органом послідовності виконання вимог п.п.95.1, п.95.2, п.95.3 статті 95 Податкового кодексу України, а саме: право на звернення до суду про надання дозволу на погашення всієї суми заборгованості може бути реалізовано податковим органом за наявності прийняття заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, та лише у разі їх недостатності, погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Як свідчать встановлені обставини справи, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року по справі №п/811/909/16 з СП – ТОВ "Світловодськпобут " було стягнуто податковий борг в сумі 863659,90 грн.

В свою чергу, з метою виконання рішення суду та стягнення податкового боргу, податковим органом надсилались до банківських установ, в яких відкриті рахунки Відповідача інкасові доручення № 116 від 07.10.2016 року, №130 від 07.10.2016 року, №139 від 07.10.2016 року, №114 від 07.10.2016 року, №144 від 07.10.2016 року, №124 від 07.10.2016 року, №110 від 07.10.2016 року, №138 від 07.10.2016 року, №112 від 07.10.2016 року, №111 від 07.10.2016 року, №125 від 07.10.2016 року, №140 від 07.10.2016 року, №126 від 07.10.2016 року, №196 від 06.12.2016 року, №194 від 06.12.2016 року, №193 від 06.12.2016 року, №195 від 06.12.2016 року, №199 від 06.12.2016 року, №200 від 06.12.2016 року, №107 від 07.10.2016 року, №108 від 07.10.2016 року, №134 від 07.10.2016 року, №133 від 07.10.2016 року, №119 від 07.10.2016 року, №120 від 07.10.2016 року, №192 від 06.12.2016 року, №191 від 06.12.2016 року, №189 від 06.12.2016 року, №190 від 06.12.2016 року, №198 від 06.12.2016 року, №197 від 06.12.2016 року, №109 від 07.10.2016 року, №123 від 07.10.2016 року, №137 від 07.10.2016 року, №188 від 01.12.2016 року, №142 від 07.10.2016 року, №128 від 07.10.2016 року, №127 від 07.10.2016 року, №113 від 07.10.2016 року, №143 від 07.10.2016 року, №141 від 07.10.2016 року, №115 від 07.10.2016 року, №129 від 07.10.2016 року.

Однак, вказані інкасові доручення були повернуті банком без виконання, що на думку податкового органу належним чином підтверджує факт відсутності у підприємства грошових коштів та як наслідок обґрунтовує можливість стягнення податкового боргу за рахунок майна платника.

Між тим, як вбачається з наданої податковим органом довідки про наявність розрахункових рахунків Відповідача станом на 22.02.2017 року, в нього наявні 30 діючих банківських рахунків, зокрема у - АТ "Укрсиббанк", Філії Кіровоградське ОУ АТ Ощадбанк м. Кіровограда, Світловодській Філії ПАТ "Укрінбанк", м. Світловодськ, Кіровоградське РУ "Приватбанк" м. Кіровоград, Філії АКБ "СЄБ", м. Кременчук, ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, ПАТ "Укрінбанк", АБ "Укргазбанк", Казначействі України, АТ "Райффайзен банк Аваль" у м. Києві, АТ "Таскомбанк" та ПАТ КБ "Правекс – Банк".

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, інкасові доручення надсилались податковим органом не до всіх банківських установ, в яких відкриті розрахункові рахунки підприємства.

Також, як встановлено судом, інкасові доручення №196 від 06.12.2016 року, №194 від 06.12.2016 року, №193 від 06.12.2016 року, №195 від 06.12.2016 року, №199 від 06.12.2016 року, №200 від 06.12.2016 року були повернуті банком без виконання у зв’язку з порушенням п.12.4 глави 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004 року, а саме в інкасових дорученнях у розділі «призначення платежу» не зазначено судового рішення, на підставі якого стягнуто борг.

При цьому, жодних пояснень та обґрунтувань стосовно відсутності на всіх банківських рахунках Відповідача грошових коштів, на які можливо звернути стягнення, податковим органом надано не було.

Отже, з зазначеного вбачається, що податковим органом не було вжито всіх дієвих заходів для примусового стягнення податкового боргу Відповідача, що в свою чергу зумовлює безпідставність заявлених вимог про можливість звернення стягнення на майно Відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області – залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року – залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко