Справа № 603/217/17
Суддя: Іванчук В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/217/17
Провадження № 2-а/603/29/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2017 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Сандалюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Монастириської РДА про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити недоплачену грошову допомогу,

за участі:

представника позивача: Андрусенка І.Я.

представника УСЗН Монастириської РДА: Марчук Т.О., Сагаш Р.Я.,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням змінених позовних вимог просив визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Монастириської РДА Тернопільської області щодо невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням проведених виплат, в сумі 5650 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені законодавством України для учасників бойових дій, зокрема, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право отримати щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що становить 5650 грн. Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації на його звернення у 2016 році він не отримував одноразову грошову допомогу до 5 травня, оскільки виплата вказаної допомоги проводилась згідно списків Монастириського районного військового комісаріату. Згідно відповіді Монастириського районного військового комісаріату від 20.03.2017 року позивача було включено в списки учасників бойових дій, які повинні були отримати грошову допомогу до 05.05.2016 року, проте у 2016 році ОСОБА_1 не отримав разової грошової допомоги до 5 травня. Вважає зазначені дії Управління соціального захисту населення Монастириської РДА протиправними та такими, що порушують його законні права.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним був повідомлений про день, час і місце судового засідання.
Представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає дії Управління соціального захисту населення Монастириської РДА протиправними, оскільки позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області, а тому має право отримати разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач даної допомоги у 2016 році не отримував (в тому числі й 920 грн.), а тому просить позов задоволити.
Представник відповідача Управління соціального захисту населення Монастириської РДА Тернопільської області Сагаш Р.Я. позов не визнала та пояснила, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня нараховувалась та виплачувась на підставі списків, наданих Монастириським ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, у переліку яких позивача ОСОБА_1 не було включено.

Представник відповідача Управління соціального захисту населення Монастириської РДА Тернопільської області Марчук Т.О. у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік в Управління соціального захисту населення Монастириської РДА поступило два списки, а саме від Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, у якому позивача не було вказано, та від Монастириського районного військового комісаріату, у якому позивач значився. Оскільки на час отрмання спиків в Управлінні соціального захисту Монастириської РДА були дані, що ОСОБА_1 працює у Монастириському ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, то до уваги бралися списки, подані Монастириським ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області. Крім того, посвідчення учасника бойових дій видане позивачу 08.02.2016 року Головним управлінням Національної поліції в Тернопільської області, тому вважали, що списки, подані Монастириським ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області будуть доповнені і позивача буде включено у списки. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки згідно ч.4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 мав право до 30 вересня 2016 року звернутися в Управління соціального захисту населення Монастириської РДА про нарахування та виплату даної допомоги, проте позивач таким правом не скористався.

Відповідачем подано письмове заперечення на адміністративний позов, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , учасник бойових дій не отримував одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2016 році,виплата щорічної одноразової допомоги управлінням соціального захисту населення проводиться згідно чинного законодавства, тому позов не визнають.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 08.02.2016 року Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області. На підставі зазначеного посвідчення позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, у зв`язку з чим, на нього поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»N 3551-XII від 22.10.1993 року.
Із змісту письмової відповіді Монастириського районного військового комісаріату №247 від 20.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1985 р.н., був включений у списки учасників бойових дій, які повинні були отримати разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік, та отримав у розмірі 920 грн.
Відповідно до заяви від 29.12.2017 року, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до УСЗН Монастириської РДА з заявою про здійснення перерахунку, нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно відповіді УСЗН Монастириської РДА Тернопільської області №01.1-19/131 від 13.01.2017 року вимогу щодо перерахунку виплаченої разової грошової допомоги до 5 травня не виконано, згідно зазначеної відповідіпозивач ОСОБА_1 не отримував одноразову грошову допомогу до 5 травня, виплата разової грошової допомоги учасникам бойових дій виплачувалася згідно списків Монастириського районного військового комісаріату.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.
Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів від 02.03.2016 року №141 визначено органи, в тому числі Міністерство оборони, які зобов`язані були забезпечити подання до 1 квітня 2016 року органам соціального захисту населення перелік осіб, які мають право на одержання грошової допомоги до 5 травня 2016 року.
З аналізу вищевикладених норм вбачається, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється Міністерством соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам на підставі відповідних списків осіб, які мають право на одержання такої грошової допомоги.
Судом встановлено, що Монастириським районним військовим комісаріатом включено позивача ОСОБА_1 у списки учасників бойових дій, які повинні були отримати грошову допомогу до 5 травня 2016 року (лист відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 №248 від 20.03.2017 року), однак як з`ясовано судом Управління соціального захисту населення Монастириської райдержадміністрації Тернопільської області даної допомоги не нарахувало та не виплатило позивачу, про що зазначено у письмовій відповіді УСЗН Монастириської РДА Тернопільської області №01.1-19/131 від 13.01.2017 року, письмовому запереченні на позов, та підтверджено поясненнями представників відповідача, даними у судовому засіданні.

Оскільки позивач документально підтвердив, що є учасником бойових дій та має, відповідно, право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, його вимоги про нарахування та виплату такої допомоги є правомірними, враховуючи, що відповідачем, згідно із вимогами ст. 71 КАС України, доказів проведення виплати позивачу такої допомоги у 2016 році надано не було.
Щодо розміру щорічної допомоги, яка має бути нарахована та виплачена позивачу, останній посилається на те, що, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, застосуванню підлягає саме ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 року, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, а не постанова КМУ від 02.03.2016 року № 141 ««Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», згідно якої разова грошова допомога до 05 травня учасникам бойових дій в 2016 році становить 920 гривень.
З такою позицією позивача суд погодитись не може, виходячи з такого.
Згідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.
Законом України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (далі - Закон № 79-VIII), який набув чинності 01.01.2015, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким передбачено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Із набуттям чинності Закону № 79-VIII, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.
У рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012р. №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
Крім того, Конституційний Суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на всій території України.
На час розгляду справи норми Закону України № 79-VIII у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України не визнані.
Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Також суд враховує те, що згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі про Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.
Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.
Невід`ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов`язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.
Стосовно посилання представника відповідача щодо того, що позивач не звернувся до відповідача до 30 вересня 2016 року, а тому втратив право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутись за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Судом встановлено, що листом від 13.01.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Монастириської РДА відмовило позивачу у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня.
Також судом встановлено, що в суд за захистом свого порушеного права позивач звернувся 29 березня 2017 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.
Крім того, як пояснила у судовому засідання представник відповідача, на підставі постанови КМУ №320 «Про збільшення розмірів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня деяким категоріям громадян» від 29.04.2016 року виплата допомоги здійснювалась до 01.01.2017 року.
Враховуючи викладене, суд вважає, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була неправомірно не виплачена позивачу у розмірі 920 грн., розмір якої регулюється відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 17, 18, 69-71, 160, 161, 162, 163 КАС України КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Монастириської РДА про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити недоплачену грошову допомогу задоволити частково.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Монастириської РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 920 грн.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя: В. М. Іванчук