Справа № 813/4550/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5604/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря Андрушківа І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Державної казначейської служби України в Личаківському районі м. Львова про визнання протиправною відмови в поверненні зайво сплачених коштів, зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Державної казначейської служби України в Личаківському районі м. Львова про визнання протиправною відмови в поверненні зайво сплачених коштів, зобовязання вчинити дії

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова щодо відмови у видачі подання до ОСОБА_3 державного казначейства України у Личаківському районі м. Львова про повернення ОСОБА_1 збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна в сумі 5224,40 грн. Зобовязано Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернутись із поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення ОСОБА_1 помилково сплачених 5224,40 грн. збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, оскільки доказів того, що позивач придбав житло вперше немає.

Представник Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи і оскільки їхня явка не є обовязковою, апеляційний розгляд справи проведено за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 25.10.2016 року укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1.

Зазначений договір 25.10.2016 року посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2175. До державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 17113244 від 25.10.2016 року про державну реєстрацію прав на вказаний обєкт.

Відповідно до квитанції № 86 від 25.10.2016 року позивачем до державного бюджету Личаківського району м. Львова сплачено збір з операції придбання нерухомого майна в розмірі 1% вартості майна в сумі 5224,40 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.11.2016 року про повернення помилково сплачених коштів збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 5224,40 грн.

Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова надало позивачеві відповідь від 28.11.2016 року за № 10203/04-26, якою відмовило в задоволенні заяви, оскільки з доданих до заяви документів не вбачається, чи придбавалось позивачем житло вперше.

Колегія суддів зазначає, що порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне страхування, визначений Законом України від 26.06.1997 року №400/97-ВР Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (надалі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних фондів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону №400/97-ВР передбачено, що об'єктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, регулюється Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року №1740 (надалі - Порядок №1740).

Згідно пункту 15-1 Порядку №1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Позивачем до матеріалів справи додано копію договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2016 року, квитанції № 86 від 25.10.2016 року на суму 5224,40 грн., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Вказані документи було додано позивачем до заяви від 23.11.2016 року, поданої відповідачу.

Дослідивши зазначені докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем здійснено придбання житла квартири АДРЕСА_1, вказане житло придбано позивачем вперше. Про придбання житла вперше свідчить те, що до 25.10.2016 року відсутні відповідні записи про внесення відомостей до Реєстру про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за позивачем.

Відтак, у відповідності до вимог п. 9 ст. 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування позивач не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час укладення договору купівлі житла вперше.

Згідно статті 48 Бюджетного кодексу України, в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами Державного бюджету.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року №2456-VI встановлено, що Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедура повернення коштів, надміру зарахованих до державного бюджету, встановлена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року №226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за №1000/7288.

Відповідно до пункту 5 глави 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 року №226, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П.І.Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, отримавши заяву позивача з додатками, протиправно відмовив ОСОБА_1 у зверненні з поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення помилково сплачених коштів з підстав відсутності інформації щодо придбання житла вперше.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі № 813/4550/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлений 01 червня 2017 року.