Справа № 826/13123/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2017 року № 826/13123/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Софіс»
до третя особа Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1
провизнання протиправним та скасування рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.11.2013 №957 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку детального плану території для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області».

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М. від 01.09.2016 відкрито провадження у справі №826/13123/16.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування розпорядження від 14.10.2013 №801 в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення (із земель для «ведення особистого селянського господарства» на землі для «розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства») земельної ділянки площею 0,5 га, яка належить ОСОБА_1 та розташована в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області (автомобільний шлях міжнародного призначення Київ-Чоп).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М. від 17.10.2016 відкрито провадження у справі №826/13217/16.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М. від 01.09.2016 об'єднано в одне провадження адміністративні справи №826/13123/16 та №826/13217/16, присвоєно об'єднаній справі загальний №826/13123/16.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Данилишина В.М. щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа та не була розглянута, справу було повторно розподілено між суддями та за результатом повторного автоматичного розподілу передано для розгляду судді Григоровичу П.О.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних розпоряджень не враховано інтереси позивача та порушено право Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіс» на користування власною земельною ділянкою, що є суміжною до ділянки стосовно якої приймалися відповідні розпорядження.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Софіс» подавалася заява про зміну предмету та підстав позову, яка повернута позивачу ухвалою суду в судовому засіданні 18.05.2017.

В судове засідання 18.05.2017 представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи №826/13123/16 у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.10.2013 №801 вирішено затвердити проект землеустрою та змінити цільове призначення земельної ділянки площею 0,5 га, розташованої в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області, що перебуває у власності громадянина України ОСОБА_2, із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

В подальшому зазначену земельну ділянку площею 0,5 га із цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства у ОСОБА_2 було придбано ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2013.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 28.11.2013 №957 передано ОСОБА_1 функції замовника та надано дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства площею 0,5 га в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області.

Крім того, на ОСОБА_1 покладено обов'язок забезпечити проведення громадських слухань відносно розробки детального плану території для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства площею 0,5 га в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 29.12.2014 №840 ОСОБА_1 затверджено детальний план території розміщення автозаправного комплексу площею 0,5 га в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області.

Вказуючи на неправомірність розпоряджень Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.10.2013 №801 та від 28.11.2013 №957 та неврахування інтересів позивача як власника суміжної ділянки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіс» звернулося до суду із вказаним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частин першої, та третьої статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться:

щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою;

щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення

земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

В обґрунтування протиправності розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.10.2013 №801 щодо зміни цільового призначення земельної ділянки позивач посилається на відсутність обґрунтування доцільності зміни цільового призначення та невідповідність земельної ділянки детальному плану території.

Разом з тим, на підтвердження зазначених обставин позивачем не надано суду жодних доказів.

Судом також відхиляються як необґрунтовані доводи позивача щодо відсутності у відповідача підстав погоджувати проект землеустрою, оскільки такий проект не містив розрахунку розміру збитків власників землі та землекористувачів, акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, переліку обмежень у використанні земельних ділянок.

Так, розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів подається лише у випадках, передбачених законом, а для зміни цільового призначення земельної ділянки її власником такий розрахунок не передбачено; акт приймання-передачі межових знаків на зберігання подається лише у разі формування земельної ділянки, а не зміни її цільового призначення; доказів на підтвердження відсутності в проекті землеустрою переліку обмежень у використанні земельної ділянки позивачем не надано.

До того ж, позивачем не обґрунтовано яким чином зміна цільового призначення земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства порушує його право користуватися суміжною ділянкою за її цільовим призначенням.

Відповідно до положень чинного законодавства власник земельної ділянки вправі нею розпоряджатися, в тому числі і змінювати цільове призначення, з урахуванням обмежень, встановлених законом, що і було реалізовано ОСОБА_2.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування розпорядження від 14.10.2013 №801.

Щодо вимог про визнання протиправним та скасування розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 28.11.2013 №957 про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку детального плану території для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства площею 0,5 га в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів.

Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території.

Детальний план території визначає:

1) принципи планувально-просторової організації забудови;

2) червоні лінії та лінії регулювання забудови;

3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами;

4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території;

5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування;

6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови;

7) черговість та обсяги інженерної підготовки території;

8) систему інженерних мереж;

9) порядок організації транспортного і пішохідного руху;

10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;

11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Детальний план території за межами населеного пункту розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання.

Детальний план території не підлягає експертизі.

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.

В обґрунтування протиправності розпорядження від 28.11.2013 №957 позивач посилається на порушення порядку проведення громадських слухань розробленого детального плану територій та відповідно неврахування громадських інтересів.

Разом з тим, громадські слухання проводяться щодо вже розроблених в установленому порядку проектів містобудівної документації як то детальних планів територій. Проведення громадських слухань з питань надання дозволу на розробку детального плану територій законодавством не передбачено.

До того ж, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2016 у справі №369/7021/16-а у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіс» до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1, про визнання недійсним протоколу громадських слухань - відмовлено. Зазначеним судовим рішенням встановлено обставини щодо дотримання порядку проведення громадських слухань детального плану території для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства площею 0,5 га в адміністративних межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинської району Київської області.

Посилання позивача на проведення ОСОБА_1 незаконних будівельних робіт, пов'язаних із будівництвом АЗС, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки порушення третьою особою порядку ведення будівництва не може слугувати підтвердженням протиправності розпорядження відповідача про надання дозволу відповідній особі на розробку детального плану територій.

Інших доказів протиправності рішення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області позивачем суду не надано.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.10.2013 №801 та від 28.11.2013 №957 прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутності.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович