Справа № 345/4370/16-а,2-а/345/44/17
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/1733/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинння дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - Калуського ОУПФ України в Івано-Франківській області) про визнання відмови у перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» протиправною та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.01.2017 року позов задоволений частково: визнано протиправними дії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_2 відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства; зобов'язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства з 09.06.2016 року.

Відповідач - Калуське ОУПФ України в Івано-Франківській області оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що стаж роботи позивача за Списком №1 становить 20 років 5 місяців 26 днів, однак цей стаж не можна віднести до страхового, тобто, до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки позивач працював на руднику (підприємстві, яке видобувало калійно-магнієві руди), а не на шахті. Крім того, зазначає, що коло працівників, які мають право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому суд ухвалив провести розгляд справи відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01.08.2016 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах як особі яка працювала повний робочий день на підземних роботах (за Списком № 1). Загальний його стаж роботи становить 28 років 8 місяців 3 дні, в тому числі стаж роботи за Списком №1 становить 20 років 5 місяців 26 днів.

З 01.04.1987 року по 06.12.1998 року, з 31.12.1998 року по 08.08.1999 року таз 09.08.1999 року по 29.12.2009 року позивач працював з повним робочим днем під землею на руднику «Ново-Голинь» (імені 50 років Жовтня) - підземним кріпильником, підземним гірничим робітником. Даний період роботи зарахований до пільгового стажу роботи за Списком №1 та становить 20 років 5 місяців 26 днів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що роботи, які виконував позивач, передбачали зайнятість повний робочий день на підземних роботах та наявності необхідного стажу для отримання пенсії відповідно до статті 1 та 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З такими висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості - за Списком №1 «Про затвердження списків виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», та членів їх сімей.

Згідно з ст.8 цього ж Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до п. «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» Списку №1 передбачена зайнятість цих осіб, повний робочий день на підземних роботах.

Крім того, ст.10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія ст.8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Виходячи із аналізу зазначених норм, апеляційний суд приходить до висновку, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». та встановлені цим Законом пільги, належать працівники, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день відповідно до Списку № 1 «Про затвердження списків виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Відмова відповідача щодо перерахунку пенсії є безпідставною, оскільки статтю 1 даного Закону слід розглядати у нерозривному зв'язку зі списком №.1.

Відтак, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про необґрунтованість відмови відповідача в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.8 Закону № 345-VI, оскільки стаж роботи позивача за Списком №1 становить 20 років 5 місяців 26 днів.

Щодо покликання апелянта на те, що Закон України «Про підвищення шахтарської праці» не поширюється на підприємство в якому працював позивач, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки дія Закону України «Про підвищення шахтарської праці» поширюється не на певний вид підприємств, що здійснюють діяльність, пов'язану з виконанням робіт, передбачених ст.1 цього Закону, а на працівників, що виконують такі роботи та у зв'язку з цим, за наявності відповідного стажу, мають право на пільги, пов'язані з виконанням таких робіт.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що визначення термінів «шахта» та «рудник» закріплено у ст.1 Гірничого закону України, згідно з якою рудник - гірниче підприємство, що видобуває рудні та нерудні корисні копалини підземним способом, а шахта - гірниче підприємство з видобування корисних копалин (вугілля, солей тощо) підземним способом.

Таким чином, як рудник, так і шахта є гірничими підприємствами, тобто цілісним технічно та організаційно відокремленим майновим комплексом засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об'єктів із застосуванням гірничих технологій, де видобування корисних копалин проводиться підземним способом.

Апеляційний суд також зазначає, що згідно з «Класифікатором корисних копалин», розробленого Державним науково-виробничим підприємством «Державний інформаційний геологічний фонд України» та прийнятого з наданням чинності наказом Держспоживстандарту України від 12.12.07 р. № 357 на зміну ДК 008-96 «солі калієво-магнієві (код 22 005 030) та солі магнієві (код 22005040) відносяться до підгрупи «руди магнієві» (код 22 005 000) групи «руди кольорових та легувальних металів (код 22 000 000) класу «металовмісні (металічні) корисні копалини (код 20 000 000)».

Таким чином, дія Закону України «Про підвищення шахтарської праці» поширюється на позивача, як працівника калієво-магнієвого рудника.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195,196,198,200,205, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2017 року у справі № 345/4370/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді Т.В. Онишкевич

Р.Б. Хобор

Ухвала складена в повному обсязі 02.06.2017 року