Справа № 820/6873/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р. № 820/6873/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції і Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо неприйняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на прибуток підприємств за Три квартали 2016 року та додатків до неї та визнати їх такими, що подані 03.11.2016 року; податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на додану вартість за вересень 2016 року та додатків до неї та визнати їх такими, що подані 18.10.2016 року; податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на додану вартість за жовтень 2016 року та додатків до неї та визнати їх такими, що подані 17.11.2016 року;

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо неприйняття для реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 174 від 22.09.2016 р. та визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 29.09.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 196 від 27.09.2016 p. та визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 30.09.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 201 від 28.09.2016 р. та визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 04.10.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 204 від 28.09.2016 р. і визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 04.10.2016 року;

- скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 02.12.2016 р.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії контролюючого органу щодо протиправного неприйняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року та додатків до неї слугувало підставою для проведення контролюючим органом камеральної перевірки. Як зазначено представником позивача в адміністративному позові висновки податкового органу щодо порушенням підприємством під час подання податкової звітності вимог Податкового кодексу України слугувало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 02.12.2016. Крім того відповідачем було протиправно не прийнято податкову звітність з податку на додану вартість за вересень та жовтень 2016 року, а також податкових накладних.

Представник відповідача у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що контролюючий орган під час вчинення оспорюваних позивачем дій діяв у межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством. Також вказано, що ОУ в ході відпрацювання ризикового платника податків було надано службову записку до Управління обслуговування платників про відсутність підприємства ТОВ "Ларус трейд" за місцезнаходження. Контролюючим органом відповідно до вимог діючого законодавства та виконання повноважень прийнято рішення про розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів між підприємством та інспекцією. За результатами вказаного, під час направлення позивачем податкової звітності податковим органом їх не прийнято. Контролюючим органом вчинено дії направлені на виконання покладених на орган повноважень та функцій. Отже позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд", , зареєстровано як субєкт господарювання 20.09.2010 року, місцезнаходження юридичної особи: 61093, АДРЕСА_1, що підтверджено наявною в матеріалах справи інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців розміщеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України отриманої 10.12.2016 року. При цьому станом на час спірних правовідносин місцезнаходження позивача не змінювалося.

Підприємство позивача перебуває на обліку в ОСОБА_3 об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що 03.11.2016 року позивачем на виконання норм діючого законодавства складено та подано у паперовому вигляді для реєстрації податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року (а.с. 16-28).

Вказана податкова звітність отримана контролюючим органом та прийнята з попередженням про можливість невизнання, про що свідчать відбитки печатки ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

З наданих представником позивача пояснень судом встановлено, що між ТОВ "Ларус трейд" та контролюючим органом було укладено договір про визнання електронних документів від 21.10.2015 року, який було прийнято податковим органом, про що свідчить отримана підприємством квитанція №2. Однак всупереч укладеному договору про визнання електронних документів з невідомих для підприємства причин було припинено прийняття податкової звітності засобами електронного зв'язку.

ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 03.11.2016 №20524/10/20-30-08-02-24 позивача повідомлено про відмову у визнанні податкової декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року як податкову декларацію. На підставу відмови вказано на порушення п.48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме: невідповідність заявлених даних щодо податкової адреси (відсутність за місцезнаходженням) (а.с.29).

Також судом встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведено камеральну перевірку ТОВ "Ларус трейд" з питань дотримання термінів подання податкової звітності.

Результати проведеної камеральної перевірки оформлено актом №4498/20-30-12-03-08 від 16.11.2016 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Ларус Трейд», , з питання дотримання термінів надання податкової звітності на прибуток за 3 кв. 2016 р.» (а.с. 30- 31).

Відповідно до висновків акту перевірки №4498/20-30-12-03-08 від 16.11.2016 встановлено не подання податкового звіту декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2016 року. При цьому також вказано, що відповідальність за встановлені порушення передбачено п. 120.1 ст.120 розділу ІІ Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки №4498/20-30-12-03-08 від 16.11.2016 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 02.12.2016 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн з податку на прибуток приватних підприємств (а.с.33).

Також під час судового розгляду справи встановлено, що на виконання норм діючого законодавства ТОВ "Ларус трейд" 18.10.2016 року подано до податкового органу для реєстрації податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками за вересень 2016 року.

Відповідно до квитанції №1 податкова звітність з податку на додану вартість за вересень 2016 року була доставлена до центрального рівня, проте не прийнята через помилки, а саме вказано: "можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності".

Матеріали справи свідчать що підприємством позивача 17.11.2017 року було складено та подано у паперовому вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками за жовтень 2016 року, про що свідчить відбиток печатки контролюючого органу.

ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 30.11.2016 року №22634/10/20-30-08-02-24 позивача повідомлено про відмову у визнанні податкової декларації з податку на додану вартість як податкову декларацію. На підставу відмови вказано на порушення п.48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме: невідповідність заявлених даних щодо податкової адреси (відсутність за місцезнаходженням) (а.с. 68).

Також за наявними в матеріалах справи доказами судом встанволено, що підприємством подавалися до реєстрації на виконання норм діючого законодавства податкові накладні №174 від 22.09.2016 року, №196 від 27.09.2016 року, №201 від 28.09.2016 року, №204 від 28.09.2016 року натомість у отриманих квитанціях №1 вказано про неприйняття останніх у звязку з виявленими помилками, порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: можливе розірвано договір про визнання електронної звітності.

З наданих представником відповідача заперечень встановлено, що 20.12.2016 року між контролюючим органом та товариством з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" укладено новий договір про визнання електронних документів №, який є діючим.

Перевіряючи правомірність дій відповідача під час не прийняття податкової звітності, судом встановлено наступне.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. №233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за №320/15011 (далі - Інструкція), дія якої поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Відповідно до п.2 Інструкції для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

При цьому, п.7.3, п.7.4 та п.7.5 Інструкції встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту). Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно п.7.6 Інструкції якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

За приписами ст. ст. 15, 16 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.2., 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 ПК України).

Відповідно до п. 19-1.1.27 ст. 19 ПК України, функцією контролюючого органу, крім інших випадків, є забезпечення розвитку, впровадження та технічне супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем і технологій, автоматизацію процедур, зокрема, контроль за повнотою та правильністю виконання митних формальностей, організовують впровадження електронних сервісів для суб'єктів господарювання.

Відповідно до положень п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 48 Податкового кодексу України 48.3 податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Пунктом 49.3 ст. 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Положеннями п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Приписами ст. 49 Податкового кодексу передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатись на них у спорі як на достовірні.

У направлених на адресу підприємства листах контролюючим органом вказано про відмову у визнанні податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року та з податку на додану вартість за жовтень 2016 року як податкову декларацію. На підставу відмови у визнанні вказано на порушення п.48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме: невідповідність заявлених даних щодо податкової адреси (відсутність за місцезнаходженням), відповідно до отриманої квитанції №1 за подання податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року була доставлена до центрального рівня, проте не прийнята через помилки, а саме вказано: "можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності".

Судом з наданих представником відповідача усних та письмових заперечень встановлено, що оперативним управлінням в ході відпрацювання ризикового платника податків передбаченого Наказом ДФС України №543 від 28.07.2015 року було надано службову записку до Управління обслуговування платників. ОСОБА_3 ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з метою забезпечення ефективної роботи по руйнуванню схем мінімізації податкових зобов'язань, відпрацювання ланцюгів формування "схемного" податкового кредиту та у зв'язку з можливими ризиками здійснених операцій у 2015 році, прийнято рішення про відпрацювання підприємства ТОВ "Ларус Трейд" з урахуванням вимог наказу ДФС України від 28.07.2015 № 543 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ", розпорядження ДФС України від 14.08.2015 № 254-р "Про забезпечення алгоритму контролю дій при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ" та вимог Тимчасового Регламенту робочої групи з упередження схемного податкового кредиту з ПДВ та відпрацювання вигодоформуючих підприємств Головного управління ДФС у Харківській області від 04.11.2014 року, зі змінами та доповненнями. Також вказано, що контролюючим органом було прийнято рішення щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів, укладений між підприємством та інспекцією.

При цьому відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців місцезнаходження юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" вказано як: 61093, АДРЕСА_2.

Представником позивача під час судового розгляду справи надано до суду копії статуту та витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізични осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Ларус трейд" на підтвердження не змінності місце знаходження юридичної особи.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що посилання ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області як на підставу не прийняття податкової звітності на невідповідність заявлених даних щодо податкової адреси (відсутність за місцезнаходженням) є протиправним та не підтвердженим жодними доказами.

Суд зазначає, що відповідно до п. 12.2 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, підрозділи контролюючого органу: стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи; стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно п. 12.3 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, у разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, надісланого контролюючим органом, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Відповідно до п. 12.4 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, укладеного з підприємством позивача.

Таким чином при розірванні договору про визнання електронних документів контролюючий орган діяв не на підставі, не у межах наділених законодавцем повноважень та не у спосіб, встановлений чинним законодавством України.

Отже, посилання контролюючого органу на можливе розірвання договору про визнання електронної звітності під час відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року з додатками є протиправним.

Суд зазначає, що відповідно до приписів пункту 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд вважає, що належним способом захисту прав платника податків в даному випадку є зазначення судом дати, з якої податкова декларація вважається прийнятою та отриманою органом державної податкової служби.

Як встановлено судом податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року та додатки до неї подано 03.11.2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року та додатків до неї подано 18.10.2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року та додатків до неї подано 17.11.2016 року.

З врахуванням позовних вимог позивача про визнання протиправними дії ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо неприйняття податкової звітності підприємства, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання вказаних податкових декларацій ТОВ "Ларус трейд" поданими датою їх фактичного отримання.

Щодо позовних вимог позивача про скасування в повному обсязі податкового повідомлення-рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 02.12.2016 р., суд зазначає наступне.

Як встановлено під час судового розгляду справи податкове повідомлення-рішення від 02.12.2016 року № прийнято контролюючим органом на підставі висновків акту перевірки №4498/20-30-12-03-08 від 16.11.2016.

З аналізу акту перевірки №4498/20-30-12-03-08 від 16.11.2016 встановлено, що під час проведення перевірки виявлено порушення ТОВ "Ларус Трейд" вимог податкового законодавства, а саме не подано податковий звіт декларацію з податку на прибуток за 3 квартали 2016 року.

При цьому податковим повідомленням-рішенням від 02.12.2016 року № до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн з податку на прибуток приватних підприємств.

Оскільки судовим розглядом встановлено протиправність дій ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції і Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо неприйняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року та додатків до неї та визнано її такою, що подана 03.11.2016 року, то висновок контролюючого органу викладений в акті перевірки №4498/20-30-12-03-08 від 16.11.2016 про неподання підприємством позивача вказаної податкової звітності є протиправним.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 02.12.2016 року № про застосування до ТОВ "Ларус трейд" штрафних санкцій на підставі п. 120.1 ст.120 Податкового кодексу України є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції л. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо неприйняття для реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 174 від 22.09.2016 р. та визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 29.09.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 196 від 27.09.2016 p. та визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 30.09.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 201 від 28.09.2016 р. та визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 04.10.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 204 від 28.09.2016 р. і визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 04.10.2016 року, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних встановлені ст. 201 ПК України.

На дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду (пункт 201.1 ст.201 ПК України).

Згідно з п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Приписами п.9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 встановлений вичерпний перелік причин відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації, а саме: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Під час судового розгляду справи встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних визначено порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. №233, а саме: можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи відповідачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження зміни позивачем свого місцезнаходження, до ЄДР з даного приводу не вносилось жодних записів, (зокрема, про відсутність підприємства за місцезнаходженням, про не підтвердження відомостей про підприємство тощо), а відтак у податкового органу були відсутні законодавчо визначені підстави для розірвання в односторонньому порядку договору з ТОВ "Ларус трейд" про визнання електронної звітності.

З посиланням на вищевказані положення, суд дійшов висновку, що доводи відповідача, на якого в силу норми частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається обов'язок доказування, не знайшли свого підтвердження щодо причини відмови у прийнятті та реєстрації даних податкових накладних.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що належним способом захисту порушених прав та/або інтересів платника податків у даній ситуації є визнання протиправним неприйняття податкових накладних для реєстрації.

Крім того суд зазначає, що визнання протиправним неприйняття податкових накладних для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Отже, податкова накладна вважається зареєстрованою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 №1486/12/13-13, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Зважаючи на викладене, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Вказана позиція викладена також у постанові Вищого адміністративного суду України від 27.07.2015 у справі № К/800/54056/13.

З огляду на викладене, суд вважає, що для належного захисту прав платника податків є зазначення дати, з якої податкові накладні вважаються прийнятими та отриманими органом державної податкової служби.

Приймаючи до уваги, що податкові накладні № 174 від 22.09.2016 року, № 196 від 27.09.2016 pоку, №201 від 28.09.2016 pоку, №204 від 28.09.2016 pоку, фактично подані та отримані контролюючим органом 29.09.2016 року, 30.09.2016 року, 04.10.2016 року, 04.10.2016 року відповідно, суд визнає податкові накладні такими, що подані у день їх фактичного отримання, а саме 29.09.2016 року, 30.09.2016 року, 04.10.2016 року, 04.10.2016 року.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції і Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо неприйняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року та додатків до неї; податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на додану вартість за вересень 2016 року та додатків до неї; податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на додану вартість за жовтень 2016 року та додатків до неї.

Вважати податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року та додатки до неї такою, яка подана 03.11.2016 року.

Вважати податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на додану вартість за вересень 2016 року та додатків до неї такою, яка подана 18.10.2016 року.

Вважати податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () з податку на додану вартість за жовтень 2016 року та додатків до неї такою, яка подана 17.11.2016 року.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції л. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо неприйняття для реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 174 від 22.09.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 196 від 27.09.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 201 від 28.09.2016 р. та визнати її такою, що прийнята та зареєстрована 04.10.2016 року; податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () № 204 від 28.09.2016 року.

Вважати податкову накладну № 174 від 22.09.2016 року товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 29.09.2016 року.

Вважати податкову накладну № 196 від 27.09.2016 pоку товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 30.09.2016 року.

Вважати податкову накладну №201 від 28.09.2016 pоку товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 04.10.2016 року.

Вважати податкову накладну №204 від 28.09.2016 pоку товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" () такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 04.10.2016 року.

Скасувати податкове повідомлення - рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 02.12.2016 р.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ларус трейд" (61093, м. Харків. АДРЕСА_3, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м.Харків, пр. Науки, 9, ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 31 травня 2017 року.

Суддя Мельников Р.В.