Справа № 804/8094/16
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 р. Справа № 804/8094/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
суддіОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретаря судового засідання позивача представника позивача представника відповідачаОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення,-
ОСОБА_8 (далі - позивач, ОСОБА_5В.) 18.11.2016 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України (далі відповідач) із адміністративним позовом, у якому просить (із урахуванням зміни позовних вимог), визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 26.09.2016 року та зазначене в розділі IV «Результати тестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийнято стосовно ОСОБА_5
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 року провадження в справі закрито у звязку із відмовою позивача від позову. Вказана ухвала скасована Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (ухвала від 27.03.2017 року).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 року визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду, поновлено строк звернення до суду через знаходження позивача на лікарняному та неможливістю своєчасно звернутись до суду для оскарження рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про відсутність підстав для проведення атестування позивача, оскільки законодавством не передбачені підстави проведення атестування колишніх працівників міліції та прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою у будь-якому органі поліції, а тому на позивача поширюють загальні вимоги законодавства щодо підстав та порядку проведення атестування поліцейських. Також позивач зазначив про порушення відповідачем порядку проведення атестування: позивача не ознайомлено з наказом відповідача від 23.11.2015 року №102 «Про організацію заходів тестування особового складу Національної поліції України», йому не були відомі умови проведення атестування; атестування проведено неповноважним складом комісії, не ознайомлено про склад комісії, чим порушено право на відвід членів комісії; атестація проводилась необєктивно, без врахування професійних якостей позивача, його характеристик та висновку безпосереднього керівника.
У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.
Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись як на правомірність призначення атестування позивача, яке позивач не оскаржує, так і проведення самого тестування, оскільки при прийнятті рішення атестаційною комісією враховано результати тестування позивача, якій не набрав достатньої кількості балів для підтвердження свого професійного рівня, та психологічного тесту позивача. Письмових заперечень представником відповідача до суду не надано.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 проходив службу в органах внутрішніх справ з 02.02.2012 року на посадах дільничного інспектора міліції, оперуповноваженого, що підтверджується послужним списком (а.с.169-172).
ОСОБА_5 звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУ МВС У Дніпропетровській області від 06.11.2015 року №485 о/с за п.64 «з» у звязку з переходом на службу до Національної поліції України.
Наказом Національної поліції України від 11.11.2015 року № 162 о/с «По особовому складу Департаменту захисту економіки», згідно з пунктом 9 та 12 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» призначено ОСОБА_5 старшим оперуповноваженим по управлінню захисту економіки в Дніпропетровській області з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції» як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, в порядку переатестування із 7 листопада 2015 року, що підтверджується відповідним витягом з наказу (а.с.204).
Цим наказом затверджено склад центральної атестаційної комісії, доручено керівникам структурних підрозділів, у тому числі Національної поліції України, зокрема: скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню, забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційних комісій; Департаменту комунікацій розмістити на офіційному веб-сайті МВС (Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві), серед іншого, доведення до поліцейських інформації про час та місце проведення атестування.
Керівники структурних підрозділів Національної поліції України повинні забезпечити доведення до відома всього особового складу під підпис умови проведення атестування поліцейських, визначені Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, що передбачено наказом від 23.11.2105 року № 102 «Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції» (а.с.161).
Судом встановлено, що позивача не ознайомлювали з умовами проведення атестування. Під час розгляду справи такі обставини відповідачем не спростовані.
Згідно пункту 3 зазначеної Інструкції, до складу атестаційних комісій входять у центральних атестаційних комісіях голова комісії - Голова Національної поліції України або його перший заступник, або заступник. У разі відсутності голови (секретаря) атестаційної комісії його обовязки виконує член атестаційної комісії, який обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.
Наказом Національної поліції України від 29.07.2016 року № 651 «Про створення центральної атестаційної комісії № 2 та затвердження її персонального кладу» створено в Національній поліції України центральну атестаційну комісію № 2 та затверджено її персональний склад, до складу якого включено, зокрема, заступника Голови Нацполіції - полковника поліції ОСОБА_9
Рішенням центральної атестаційної комісії № 2 від 26.09.2016 року №01.00000011 у звязку із відсутністю на засіданні Голови комісії - заступника Голови Нацполіції полковника поліції ОСОБА_9, обовязки Голови ОСОБА_10 Центральна атестаційна комісія №2 покладено на її члена - ОСОБА_11 (а.с.207).

А тому помилковими є твердження позивача щодо проведення атестування неповноважним складом комісії, оскільки до її складу не включено Голову Національної поліції України або його першого заступника, або заступника, затвердження персонального складу атестаційної комісії без погодження з Національної поліцією України, а також її проведення за відсутності Голови Національної поліції України або його першого заступника, або заступника, оскільки, таке погодження складу комісії стосується атестаційних комісій підрозділів Національної поліції України, а не центральної атестаційної комісії, а рішенням центральної атестаційної комісії № 2 обовязки Голови ОСОБА_10 Центральна атестаційна комісія №2 покладено на її члена.

Протоколом засідання Центральної атестаційної комісії №2 №16.00036827 від 23.09.2016 року затверджено перелік осіб, які проходять співбесіду 26.09.2016 року, у тому числі - ОСОБА_5 (а.с.205-206).

Як вбачається зі змісту атестаційного листа ОСОБА_5, за результатами тестування він отримав 23 бала з 60 за загальні навички та 15 з 60 за професійне тестування. Згідно розділу IV атестаційного листа «Результати атестаційної комісії (висновок атестаційної комісії)» - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Висновок підписаний головою та секретарем атестаційної комісії 26.09.2016 року. З цим висновком (рішенням) позивач ознайомлений 05.10.2016 року, що підтверджується матеріалам справи (а.с.173).

Аналогійний висновок наведений в протоколі ОП №15.00036827.0073629 від 26.09.2016 року Центральної атестаційної комісії № 2 ОСОБА_10 Під час засідання атестаційної комісії досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які зібрано на особу, яка проходить тестуванню, а саме: декларацію про доходи, послужний список (форма 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про очищення влади», інформація з відкритих джерел (а.с.182).

Крім того, з ОСОБА_5 проведено співбесіду (аркуш співбесіди Додаток № 1 до Протоколу №15.00036827.0073629 від 26.09.2016 року) (а.с.183).

Згідно протоколу ОП «15.00038011.0073629 від 19.10.2016 року Центральної апеляційної атестаційної комісії №1 скарга ОСОБА_5 розгляду не підлягає, оскільки скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності (а.с.184).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби в Національній поліції України регулюються нормами Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII

Згідно частини 1 статті 17 Закон України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VІІІ), поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону № 580-VІІІ визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції та лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним Законом № 580-VІІІ.

Як свідчать матеріали справи, на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ, згідно з наказом Національної поліції України від 11.11.2015 року № 162 о/с «По особовому складу Департаменту захисту екомоніки», ОСОБА_5 призначено старшим оперуповноваженим по управлінню захисту економіки в Дніпропетровській області з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції» як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, в порядку переатестування із 7 листопада 2015 року.

Отже, зазначеним наказом відповідач погодився щодо відповідності позивача вимогам поліцейського, визначеним у Законі № 580-VІІІ.

Статтею 58 Закону № 580-VІІІ передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

У даному випадку, наказ Національної поліції України від 11.11.2015 року № 162 о/с не містить жодних застережень про тимчасовість призначення ОСОБА_5 на відповідну посаду, отже позивач прийнятий на службу на постійну основу.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ не передбачено процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

У свою чергу, згідно з вимогами статті 57 Закону № 580-VІІІ атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказані підстави для проведення атестування є вичерпними.

Поряд із Законом України «Про Національну поліцію» правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України від 12.01.12р. № 4312-VI «Про професійний розвиток працівників» (надалі - Закон № 4312-VI).

Так, статтею 1 Закону № 4312-VI визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону 4312-VI атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Судом встановлено, що позивач працював на посаді з 07.11.2015 року, тобто менше одного року, а тому атестації не підлягав.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону № 4312-VI передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі.

В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Отже, з наведеного вбачається, що метою проведення атестування з будь-яких зазначених у статті 57 Закону № 580-VІІІ підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

При цьому, кожна з цих трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність має бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

У даному випадку, наказ Національної поліції України від 23.11.2015 року № 102 не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, передбачених частиною 2 статті 57 Закону № 580-VІІІ.

Втім, такі підстави для призначення атестування, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки мета атестування, закріплена у частині першій згаданої статті, не утворює самостійної підстави для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними частиною другою статті 57 Закону № 580-VІІІ.

Закон № 580-VІІІ не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону № 580-VІІІ.

Отже, відповідач необґрунтовано розцінює закріплену у частині 1 статті 57 Закону № 580-VІІІ мету атестування як самостійну та достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості його звільнення через службову невідповідність, в той час як конкретні передумови (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування були відсутні та в ході судового розгляду справи відповідачем не доведені.

Слід зазначити, що неоскарження позивачем рішень про включення ОСОБА_5 до списку осіб, які підлягають атестації, не свідчить про правомірність їх прийняття; позивач оскаржує остаточне рішення за результатами проведеної атестації, у тому числі з підстав неправомірності включення його до списку осіб, які підлягають атестації.

Щодо обґрунтованості самого рішення (висновку) атестаційної комісії Національної поліції України від 26.09.2016 року щодо ОСОБА_5 суд зазначає таке.

Порядок проведення атестування поліцейських визначено Інструкцією №1465.

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465 передбачено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Зміст викладених положень Інструкції № 1465 свідчить, що атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Судом встановлено, що 26.09.2016 року Центральною атестаційною комісією № 2 ОСОБА_10 проведено співбесіду з ОСОБА_5, результати якої оформлені протоколом ОП № 15.00036827.0073629 від 26.09.2016 року.

Зі змісту даного протоколу вбачається, що членами атестаційної комісії під час проведення атестування позивача було досліджено наступні документи: декларацію про доходи; послужний список (форма 1); інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади»; інформацію з відкритих джерел.

Судом не беруться до уваги твердження представника відповідача щодо врахування атестаційною комісією результатів психологічного тестування, проведеного 01.09.2016 року, оскільки такі відомості в протоколі комісії не зазначені. Крім того, посилання на те, що було атестаційною комісією використано результати психологічного тесту як інформацію з відкритих джерел не відповідає змісту результатів тесту, оскільки в ньому зазначено, що ця інформація є конфіденційною, а тому не може бути інформацію у відкритих джерелах, яку використовував відповідач при проведення атестування (а.с.181).

За результатом розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, атестаційна комісія прийняла рішення, що ОСОБА_5 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Натомість, як вбачається з атестаційного листа, за час перебування на посаді зарекомендував себе позитивно; має добру теоретичну підготовку, фізично розвинутий добре, у строєному відношенні підтягнутий; має достатній досвід практичної роботи; задачі,які поставлені перед правоохоронними органами на сучасному етапі розуміє правильно і здатний їх виконувати; працю не рахуючись з особистим часом; у службовій діяльності дотримується вимог законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ.

Отже, з атестаційного листа вбачається, що позивач характеризується виключно позитивно та відповідає займаній посаді.

При цьому, будь-які інші документи, які б могли характеризувати позивача як некомпетентного спеціаліста (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, тощо) атестаційна комісія не досліджувала та відповідачі під час судового розгляду справи суду їх не надали.

Згідно положень Інструкції результати тестування обов'язково враховуються атестаційною комісією, проти вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, тому посилання відповідача на незадовільні результати тестування як на обставину, яка свідчить про службову невідповідність позивача, є безпідставним.

Жодних відомостей про те, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.

Таким чином, встановлені вище обставини не дають підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_5 приймалось на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

У свою чергу, процедура проведення співбесіди, як етап атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Судом встановлено, що відповідно до наказу від 23.03.2017 року № 15 о/с ОСОБА_5 звільнено зі служби в поліції за п. 4 (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», тобто оскаржене рішення атестаційної комісії не було підставою для звільнення позивача зі служби, а тому вимоги про скасування зазначеного наказу та про поновлення позивача на роботі у цій справі позивачем не заявлялись.

Серед критеріїв, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого субєкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Проте, з матеріалів справи, які були досліджені судом, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав ОСОБА_5, що саме призвело до прийняття рішення атестаційною комісією про службову невідповідність, а тому таке рішення не можна вважати правомірним та обґрунтованим.

Надаючи оцінку рішенню атестаційної комісії, судом враховано вимоги пункту 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі «Обермейєр проти Австрії» (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі «Гранд Стівенс проти Італії» (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про протиправність та скасування оскарженого рішення через порушення відповідачем порядку призначення атестування щодо позивача та невідповідність висновків (рішення) атестаційної комісії дослідженим при атестації доказам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_8 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 26.09.2016 року та зазначене в розділі IV «Результати тестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийнято стосовно ОСОБА_5

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 29.05.2017 року.

Головуючий суддя Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3