Справа № 234/3246/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бакуменко А.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року справа №234/3246/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі представника відповідача Хлудєєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 03 квітня 2017 року у справі № 234/3246/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання перерахунку та сплати недоплаченого довічного грошового утримання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - Управління) про визнання дій неправомірними, зобов'язання перерахунку та сплати недоплаченого довічного грошового утримання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з 16 травня 1996 року, згідно до Указу Президента України № 262/96 від 16.04.1996 працювала суддею Краматорського міського суду. На підставі Постанови Верховної Ради України № 4456-VI від 23.02.2012 вона була обрана суддею Апеляційного суду міста Києва, де працювала з 03.04.2012 по 28.05.2013.

Указом Президента України № 301/2013 від 23.05.2013 була переведена до Апеляційного суду Донецької області, де працювала суддею цього суду з 29.05.2013 по 21.12.2016.

21.12.2016 на підставі Рішення Вищої Ради юстиції № 3238о/15-16 від 19.12.2016 у зв'язку з поданням заяви про відставку була звільнена з посади судді Апеляційного суду Донецької області у відставку.

Після звільнення у відставку відповідачем було їй нараховане щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% суддівської винагороди за останньою посадою судді Апеляційного суду Донецької області з розрахунку стажу роботи на посаді судді 20 років 6 місяців 16 днів.

На її звернення з проханням перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання до 90% з урахуванням стажу роботи на посаді помічника та старшого помічника прокурора м. Краматорська, їй 08.02.2017 було відмовлено, з тих підстав, що в Законі України «Про судоустрій та статус суддів», який набрав чинності з 30.09.2016, не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи на посаді помічника та старшого помічника прокурора.

Вважає відмову Управління про перерахування щомісячного довічного грошового утримання неправомірною, та просить суд зобов'язати Управління провести їй з 22 грудня 2016 року перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з наявного стажу роботи 29 років 06 місяців 07 днів в розмірі 90% грошового утримання за останньою посадою судді апеляційного суду Донецької області, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, та зобов'язати Управління сплатити недоплачене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з дня його нарахування, тобто з 22.12.2016, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управління та отримує довічне грошове утримання у розмірі 80% грошового утримання судді з 22.12.2016. Законом України «Про вищу раду правосуддя» № 1798-УІІ від 21.12.2016 року внесено зміни до п. 34 Прикінцевих положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) - судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Стаж роботи ОСОБА_3 на посаді судді складає 20 роки 6 місяців 16 днів і тому їй обґрунтовано нарахований розмір щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 % грошового утримання судді. При обчисленні щомісячного грошового утримання судді у відставці Управління ніяких порушень на законодавчому рівні не здійснено, Управління діє в рамках діючого законодавства та додаткових складових до стажу роботи не вправі враховувати.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 03 квітня 2017 року у справі № 234/3246/17 позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3

Зобов'язано Управління провести ОСОБА_3 з 01.01.2017 перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з наявного стажу роботи 29 років 06 місяців 07 днів в розмірі 90% грошового утримання за останньою посадою судді апеляційного суду Донецької області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язано Управління сплатити ОСОБА_3 недоплачене щомісячне грошове утримання судді у відставці з дня його нарахування, тобто з 01.01.2017 року.

В іншій частині позову було відмовлено.

Постанова мотивована тим, що відповідач, відмовивши позивачу в перерахунку щомісячного грошового утримання судді з 80% на 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, не зарахувавши до стажу роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період роботи на посаді стажера, помічника та старшого помічника прокурора з 16.06.1987 по 15.05.1996, порушив Конституцію України, вимоги рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016, Закон №2453-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), діяв неправомірно.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» період роботи на посаді стажиста прокуратури, помічника прокурора та старшого помічника прокурора не може бути враховано до стажу роботи судді.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Позивач до судового засідання не прибула.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_3 в період з 16.06.1987 - 31.05.1988 працювала на посаді стажиста прокуратури м. Єнакієве Донецької області, з 01.06.1988 -15.05.1996, на посаді помічника, старшого помічника прокурора м. Краматорська Донецької області.

На підставі Рішення Вищої Ради юстиції № 3238о/15-16 від 19.12.2016 наказом голови Апеляційного суду Донецької області № 432к від 21.12.2016 позивач ОСОБА_3 була відрахована зі штату апеляційного суду Донецької області 21 грудня 2016 року у зв'язку із поданням заяви про відставку на підставі ст.ст. 29, 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

22.12.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи судді ОСОБА_3 станом на 21.12.2016 складає 29 років 06 місяців 07 днів, з яких:

- стаж роботи стажистом прокуратури м. Єнакієве Донецької області з 16.06.1987 по 31.05.1988 - 00 років, 11 місяців 16 днів;

- стаж роботи помічником, старшим помічником прокурора м. Краматорська Донецької області з 01.06.1988 по 15.05.1996 - 07 років 11 місяців 15 днів;

- стаж роботи суддею, заступником голови, головою Краматорського міського суду з 16.05.1996 по 02.04.2012 - 15 років 10 місяців 17 днів;

- стаж роботи суддею апеляційного суду міста Києва з 03.04.2012 по 28.05.2013 - 01 рік 01 місяць 26 днів;

- стаж роботи суддею, головою Апеляційного суду Донецької області з 29.05.2013 по 21.12.2016 - 03 років 06 місяців 23 днів.

Листом відповідача від 08.02.2017 року № 11/Г-22-01-03 їй було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку стажу роботи 29 років 06 місяців 07 днів.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Для визначення стажу роботи на посаді судді (який отримав статус судді до 30.07.2010) для отримання права на відставку та для отримання довічного грошового утримання слід керуватися пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яким визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, статтями 43 Закону України "Про статус суддів" (Закон втратив чинність 30.07.2010; стаття 43 Закону України "Про статус суддів" втратила чинність 01.01.2011) та постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Відповідно до ст.ст.129, 130 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" при обчисленні стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, слід керуватися положеннями частини шостої статті 44 Закону України "Про статус суддів".

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, у відповідності до Указів Президента України № 584/95 від 10 липня 1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та № 1061/2002 від 25 листопада 2002 року «Про внесення змін до Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку і навчання у вищих юридичних навчальних закладах період проходження строкової військової служби.

Пункт 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (редакція до 25.03.2015) передбачає, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06 липня 2016 року №П/800/426/14.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини 4статті 48 Закону №2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

Рішенням Конституційний Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 були визнані неконституційними, зокрема, положення частини 3статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, які передбачали зменшення розміру щомісячного грошового утримання судді.

При цьому Конституційний Суд України визначив порядок виконання рішення, відповідно до якого частина 3 статті 141 Закону №2453-VI в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина 3 статті 141 Закону №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VIII, а саме, «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Пунктом 1.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891, встановлено, що щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акту Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, у тому числі, у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

З досліджених трудової книжки вбачається, що стаж роботи позивачки на посаді судді, який дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, складає 29 років 06 місяців 07 днів.

У зв'язку з чим, відповідно до частини 3 статті 141 Закону №2453-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2%, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що відповідач, відмовивши позивачу в перерахунку щомісячного грошового утримання судді з 80% на 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, не зарахувавши до стажу роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період роботи на посаді стажера, помічника та старшого помічника прокурора з 16.06.1987 по 15.05.1996, порушив Конституцію України, вимоги рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016, Закон №2453-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), діяв неправомірно, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В повному обсязі ухвала виготовлена 30 травня 2017 року.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 03 квітня 2017 року у справі № 234/3246/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання перерахунку та сплати недоплаченого довічного грошового утримання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов