Справа № 688/982/17
Суддя: Козачук С. В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/982/17
№ 2-а/688/52/17
Постанова

Іменем України

22 травня 2017 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гаврилової Н.К.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Власюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Власюк Олени Валеріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

у квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі СРПП №4 Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області) лейтенанта поліції Власюк Олени Валеріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 22.03.2017 року біля 14 год. під'їхав до магазину «777» в с. В. Медведівка, де придбав спиртні напої та вжив їх. Після їх вжиття не збирався здійснювати рух на автомобілі та взагалі за кермо не сідав. Через деякий час під'їхали працівники поліції і інспектор СРПП №4 Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькй області лейтенант поліції Власюк О.В. склала постанову, в якій вказала, що він 22.03.2017 року о 15 год. 00 хв. в с.В.Медведівка по вул.Островського поблизу магазину «777», керував транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, не маючи при собі (не пред'явив для перевірки) посвідчення водія, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Однак, факти викладені у постанові не відповідають дійсності.

Вважає, що постановою №194602 від 22.03.2017 року на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення. Так, 22.03.2017 року біля 15 год. він дійсно перебував біля магазину «777» в с. В.Медведівка та після того, як приїхали працівники поліції, він пояснював, що не керував даним автомобілем, а був у магазині, у нього забрали посвідчення водія та йому не повернули. При ньому протокол та постанова про адміністративне правопорушення не складались, інспектор поставилась до нього упереджено, наклала на нього стягнення без доведення його вини чи достатніх доказів допущення ним порушення правил дорожнього руху, на його заперечення не відреагувала, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не надала. Крім того, на момент складання протоколу ніяких свідків та достатніх доказів, які б підтвердили його вину не було. А тому, вважаючи постанову незаконною, просить її скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та суду пояснив, що 22.03.2017 року під'їхав до магазину «777» в с.В.Медведівка автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, після чого придбавши в магазині спиртні напої, вжив їх. Біля магазину у нього виникла суперечка із місцевими жителями, тому була викликана поліція. Близько 15 год. цього ж дня він сидів на пасажирському сидінні у своєму автомобілі і слухав музику. Коли до нього підійшов інспектор поліції Власюк О.В. і попросила пред'явити посвідчення водія, він, маючи його при собі, відмовився його пред'явити, оскільки боявся, що його заберуть. Вважає, що у інспектора не було підстав для винесення постанови, оскільки він просто сидів в автомобілі, ні протоколу, ні постанови про адміністративне правопорушення при ньому в той день не складали, йому не надавали та йому не оголошували, він їх не підписував, а отримав постанову по пошті. Просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

У судовому засіданні інспектор СРПП №4 Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції Власюк О.В. позов не визнала та суду пояснила, що 22.03.2017 року на номер 102 надійшло повідомлення про те, що в с. В. Медведівка водій автомобіля ВАЗ-2106 рухається по селі з великою швидкістю та перебуває в нетверезому стані. На даний виклик виїхала група швидкого реагування, в складі якої вона в той день несла службу, отримавши відповідне повідомлення на службовий планшет. Приїхавши в с.В.Медведівка на вул. Островського, поблизу магазину «777» нею було виявлено водія автомобіля марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебував у автомобілі. Вона представилась та попросила пред'явити посвідчення водія, на що ОСОБА_1 відмовився його показати, а тому у його присутності була складена оскаржувана постанова та йому оголошена, від підпису в ній останній відмовився. На підтвердження правомірності винесення постанови та спростування пояснень позивача надала фотографії та вказала, що на момент прибуття поліції ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля на місці водія. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення нею не складався, оскільки в даній ситуації його складання КУпАП не передбачає. Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП та відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в суді та вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 194602 від 22.03.2017 року, позивач ОСОБА_1 22 березня 2017 року о 15 год 00 хв. в с. В. Медведівка по вул. Островського поблизу магазину «777» керував автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, не маючи при собі (не пред'явив для перевірки) посвідчення водія, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорту серії НВ №746389, виданого 25.12.2015 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач не погоджується з винесеною постановою і оскаржує процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В тексті даного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, положеннями ч.5 даної статті передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Таким чином з наведених норм закону вбачається, що за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Наведене обґрунтування спростовує твердження позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про порушення відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення в частині не складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.1 п.п. «ґ» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) та ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п.2.4 п.п. «а» Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду показали, що бачили як 22.03.2017 року ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1. Також, вказали, що були присутніми, коли працівники поліції прибули до автомобіля «ВАЗ», за кермом якого сидів п'яний ОСОБА_1 Бачили та чули, як на вимогу працівника поліції пред'явити посвідчення водія, останній відмовився його надати. В їх присутності поліцеським було складено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП та оголошено позивачу, останній від підпису в ній відмовився.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що працює продавцем у магазині «777» по вул. Островського в с.В.Медведівка. Між місцевими жителями та позивачем 22.03.2017 року біля магазину виникла суперечка, а тому вона виходила на вулицю їх розбороняти. Бачила, що після приїзду працівників поліції ОСОБА_1 в автомобілі не перебував, знаходився на вулиці, на вимогу працівників поліції пред'явити посвідчення водія відмовився це зробити, за що працівниками поліції складились відповідні документи, з якими був ознайомлений позивач, однак від підпису у них він відмовився.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що 22.03.2017 року від дітей дізналась про те, що її співмешканець ОСОБА_1 стоїть автомобілем біля магазину та там виникла суперечка. Приїхала до магазину вже після прибуття працівників поліції і не бачила чи надавав ОСОБА_1 для працівників поліції посвідчення водія чи ні, однак знає, що воно було при ньому у той день.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 визнав, що, перебуваючи у власному автомобілі, на вимогу працівника поліції Власюк О.В. пред'явити посвідчення водія, відмовився це зробити, маючи його при собі, оформлені працівниками поліції матеріали відмовився підписувати. Вказане цілком узгоджується з показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, наданими відповідачем фотографіями, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та з оскаржуваною постановою, з якої вбачається, що особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорту, а не посвідченння водія.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що повноваження інспектора СРПП №4 Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Власюк О.В. передбачені чинним законодавством, кореспондуються з обов'язком водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія.

Отже, на підставі зібраних у справі доказів, суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова відповідача є правомірною та не підлягає скасуванню. З урахуванням того, що відповідачем доведена правомірність прийнятого рішення, а підстави позову спростовані, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 86, 99, 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Власюк Олени Валеріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук