Справа № 159/717/17
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4975/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити дострокову пенсію за віком, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови йому у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу 5 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» неправомірними; зобовязати відповідача призначити йому дострокову пенсію за віком, як батьку пятьох і більше дітей, відповідно до абзацу 5 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 6 лютого 2017 року в розмірі не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано неправомірними дії Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком. Зобов'язано Ковельське об'єднане управління пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як батьку, який виховав п'ятьох і більше дітей, відповідно до абзацу 5 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06 лютого 2017 року.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, зазначаючи, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог ст. 159 КАС України щодо законності та відповідності нормам матеріального та процесуального права, в звязку з чим просить таку скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що для призначення позивачу дострокової пенсії за віком згідно абзацу 5 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як батьку, який здійснював виховання пятьох або більше дітей до шестирічного віку немає підстав.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 06.02.2017 року звернувся до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до абзацу 5 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки досяг 55 річного віку, є батьком дев'ятьох дітей, яких виховав до шестирічного віку, має не менше 20 років страхового стажу.

За результатами розгляду заяви Управління відмовило позивачу у призначенні даного виду пенсії, посилаючись на те, що його померла дружина ОСОБА_2 використала своє право на призначення пенсії.

Колегія суддів таку відмову вважає неправомірною з огляду на наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження.

Позивач, як батько дітей здійснював їх виховання до шестирічного віку, на момент звернення з призначенням пенсії досяг віку 55 років та має стаж роботи понад 30 років.

Дружина позивача ОСОБА_2 померла 28 березня 2014 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає ОСОБА_12 № 1058-IV, який набрав чинності 1січня 2004 року.

Cтаттею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції станом на час виникнення спірних відносин) жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Умови призначення пенсій батькові, який здійснював виховання п'ятьох або більше дітей визначено в абзаці 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З часу прийняття Закону ці умови змінювалися.

Так, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції від 1 січня 2004 року) пунктом 5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.. 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Законом України від 03.11.2005 року «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01 січня 2006 року, до абзацу 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону було внесено зміни, згідно з якими, за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Отже, з 1 січня 2006 року матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Абзацами 4 та 5 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Підставою для відмови у призначенні пенсії стала та обставина, що дружина позивача ОСОБА_2, як мати, яка народила п'ятеро і більше дітей та виховала їх до шестирічного віку за життя перебувала на обліку в управлінні, як одержувач пенсії за віком, призначеної згідно п. «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2006 року по час смерті, а відтак за життя використала своє право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2, як мати, яка народила п'ятеро і більше дітей та виховала їх до шестирічного віку не використала і померла 28 березня 2014.

Абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено спеціальне суб'єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснював виховання п'ятьох і більше дітей до шестирічного віку на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, обґрунтованості доводів щодо правомірності свого рішення суду не довів, а тому вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2017 року у справі № 159/717/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_13
судді ОСОБА_14
ОСОБА_12

Повний текст судового рішення виготовлено 30.05.2017