Справа № 826/19549/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 травня 2017 року № 826/19549/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Аблова Є.В., суддів - Літвінової А.В., Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-інвестиційна сервісна компанія» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування припису і постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-інвестиційна сервісна компанія» (надалі - позивач або ТОВ «ПІСК») з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - відповідач або Держархбудінспекція), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.11.2016 №275/16/10/26-16/2911/02/2, складену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України;

- визнати протиправним і скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України відносно позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю припису Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Держархбудінспекції відносно позивача від 15.11.2016 про усунення ТОВ «ПІСК» порушень абз. 2 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.11.2016 №275/16/10/26-16/2911/02/2, складених на підставі акта перевірки від 15.11.2016 і протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.11.2016, як таких, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства. Позивач стверджує про недотримання відповідачем процедур проведення позапланової перевірки (а саме: про проведення перевірки позивач не попереджався, направлення на перевірку не отримував, при складанні за результатами такої перевірки акта від 15.11.2016, припису від 15.11.2016 і протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.11.2016 повноважений представник товариства присутній не був) та накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (відомості про час і місце розгляду справи про правопорушення не були повідомлені позивачу). Також позивач вважає, що в діях ТОВ «ПІСК» відсутній склад правопорушення, оскільки при розроблені проекту «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва» для замовника будівництва (ТОВ «Буйфіш Холдінгс») товариством були дотримані вимоги чинного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також враховані вихідні дані на проектування. У свою чергу, в переліку вихідних даних на вказаний проект історико-містобудівне обґрунтування не зазначено, та замовником будівництва в якості вихідних даних не надавалося. Натомість замовником був наданий лист Головного управління охорони культурної спадщини КМДА від 11.01.2012 №119, в тексті якого зазначено, що земельна ділянка по вул. Кіквідзе, 17 станом на січень 2012 року не належить до земель історико-культурного призначення. Посилання відповідача на недотримання ТОВ «ПІСК» вимог п. 7.43 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» при проектуванні кількості машиномісць в паркінгу позивач вважає безпідставними. Додатково в якості доказу правомірності розробленої проектної документації на будівництво позивач посилається на факт видачі Держархбудінспекцією 22.07.2014 року дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 57 на об'єкт «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва» на підставі розробленого ТОВ «ПІСК» проекту, що пройшов відповідну державну експертизу (експертний звіт № 00-0275-14/ЦБ щодо розгляду проектної документації за названим проектом, складений ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» 23.05.2013 року.

У призначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.01.2017 року) підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначив про дотримання ним порядку проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті будівництва. Така перевірка була проведена посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві на підставі звернення громадської спілки Київська міська організація Українське товариство охорони пам'яток історії та культури (вх. №10/26-0111/22 від 01.11.2016) за місцезнаходженням об'єкта будівництва, та в присутності відповідального виконавця робіт ОСОБА_1 Копію направлення на проведення перевірки від 07.11.2016 року було вручено уповноваженій особі суб'єкта містобудування - директору ТОВ «Буйфіш Холдінгс». В ході проведеної перевірки, результати якої оформлені актом від 15.11.2016 року, виявлено, що проектна організація - ТОВ «ПІСК» розробила та передала замовнику будівництва (ТОВ «Буйфіш Холдінгс») проектну документацію без урахування вимог містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 21886/0/12/009-13 від 26.12.2013, що є порушенням абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Складені за результатами проведеної перевірки акт від 15.1.2016, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 15.11.2016 і протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.11.2016 направлені на адресу ТОВ «ПІСК» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримані позивачем 22.11.2016. За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві винесено оспорювану постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.11.2016 №275/16/10/26-16/2911/02/2.

У судовому засіданні за згодою представників сторін суд, керуючись ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У листопаді 2016 працівником відповідача - головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Держархбудінспекції Подкіним Б.Л. відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, на підставі звернення громадської спілки Київська міська організація Українське товариство охорони пам'яток історії та культури (вх. №10/26-0111/22 від 01.11.2016) проведено позапланову перевірку з питань дотримання ТОВ «БУДАКС» (м. Київ, вул. Кондратюка, буд. 1), ТОВ «АБК «Квадрат» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21, оф. 406), ТОВ «Буйфіш Холдінгс» (м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 17) і ТОВ «Проектно-інвестиційна сервісна компанія» (м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, н/п 43) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва» (далі - об'єкт будівництва).

Зазначену позапланову перевірку було проведено згідно направлень Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Держархбудінспекція від 07.11.2016 та від 14.11.2016 (у зв'язку з продовженням терміну проведення перевірки на два дні). За даними відповідача направлення для проведення позапланової перевірки від 07.11.2016 вручено уповноваженій особі замовника будівництва, що засвідчується розпискою директора ТОВ «Буйфіш Холдінгс» Александрова А.С. на звороті такого направлення.

В ході такої перевірки, проведеної в присутності відповідального виконавця робіт ОСОБА_1, встановлені наступні обставини: згідно з даними Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів Держархбудінспекція видала замовнику будівництва - ТОВ «Буйфіш Холдінгс» дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва за № ІУ 57 від 22.07.2014.

Проектна документація на будівництво цього об'єкта була розроблена ТОВ «Проектно-інвестиційна сервісна компанія», а будівельні роботи на об'єкті виконуються генеральним підрядником - ТОВ «БУДАКС» відповідно до договору генерального підряду № 1012/02-13 від 10.12.2013.

Під час здійснення працівником Департаменту виїздів на місце об'єкту будівництва (08.11.2016, 09.11.2016 і 10.11.2016) встановлений факт виконання будівельних робіт на вказаному об'єкті. В ході проведення перевірки були надані певні документи за наведеним переліком, в тому числі: містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №21886/0/12/009-13 від 26.12.2013; проект будівництва житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва стадії «Р» та «П»; проект виконання робіт; лист Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації від 11.01.2012 №119; дослідження щодо статусу земельної ділянки, яке виконано Київським науково-методичним центром по охороні реставрації та використанню пам'яток історії, культури і заповідних територій Головного управління охорони культурної спадщини КМДА; договір на виконання проектних робіт від 10.11.2014 № АБК-1011/ПР.

За результатами дослідження таких документів інспектор будівельного нагляду встановив ряд порушень на об'єкті будівництва вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема: ТОВ «ПІСК» розробило та передало замовнику будівництва проект «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва», оформлений без урахування вимог містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих Департаментом містобудування та архітектури КМДА № 21886/0/12/009-13 від 26.12.2013. Так, проектну документацію розроблено за відсутності погодженого Міністерством культури України історико-містобудівного обґрунтування. Також в цьому проекті розрахункова кількість машиномісць в паркінгу складає 249 м/м, а загальна кількість запроектованих машиномісць - 178, що не відповідає п. 7.43 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень». За наведених обставин працівник відповідача дійшов висновку про порушення позивачем вимог абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За наслідками проведення зазначеної позапланової перевірки були складені:

- акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016;

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність»), будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016, яким вимагалося від позивача у термін до 29.11.2016 усунути виявлені порушення містобудівного законодавства;

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.11.2016, в якому зазначено, що за результатами позапланової перевірки виявлено порушення абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність». Відповідальність за встановлене правопорушення передбачена абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Також в цьому протоколі наведені відомості про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення за вказаним епізодом.

В тексті цих акта перевірки, припису та протоколу від 15.11.2016 вчинені записи про надіслання цих документів на адресу позивача поштою 18.11.2016 (поштове відправлення № 714).

Згідно даних роздруківки з електронного сервісу «Відстеження поштових пересилань» на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle) зазначене поштове відправлення отримано позивачем 22.11.2016.

У встановлений строк вимоги припису від 15.11.2016 ТОВ «ПІСК» виконані не були.

29.11.2016 працівником Департаменту Подкіним Б.Л. за наслідком розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності складено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №275/16/10126-16/2911/0212, згідно якої ТОВ «ПІСК» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у розмірі 130500 грн.

Ця постанова про накладення штрафу була отримана позивачем поштою 02.12.2016, що підтверджено наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вважаючи, зазначені вище приписи та постанову про накладення штрафу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цим позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV (далі по тексту - Закон № 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VІ (далі по тексту - Закон №3038-VІ) проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Так, Порядок розроблення проектної документації на будівництво об'єктів затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2011 за № 651/19389). Цей Порядок визначає процедуру розроблення проектної документації на будівництво об'єктів та поширюється на суб'єктів містобудування.

Положеннями п.п. 3, 4 цього Порядку (в редакції чинній на момент розроблення та затвердження проектної документації на об'єкт будівництва) визначено, що для забезпечення проектування об'єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Завдання на проектування об'єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із генпроектувальником (проектувальником). Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Пунктом 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів визначено, що проектна документація на будівництво об'єктів (визначення проекту міститься в абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №687-XIV) розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Склад та зміст проектної документації об'єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації (п. 10 зазначеного Порядку).

З контексту наведених норм можна дійти правового висновку, що проектна документація об'єкта будівництва має розроблятися проектувальником з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та з урахуванням вихідних даних на проектування.

Між тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 29 Закону № 3038-VІ основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки передбачається тільки на етапі проектування будівництва та є складовою вихідних даних на будівництво.

В силу норми абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 26 Закону №687-XIV архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об'єктів архітектури, зобов'язані додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування.

Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР. Зокрема, за приписами абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону №208/94-ВР суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва, а саме - проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже, з наведених норм слідує, що законодавством регламентовано зобов'язання розробників проектної документації враховувати вимоги містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, забезпечуючи відповідність їм розроблених ними проектів. При цьому, невиконання цих вимог є правовою підставою для притягнення розробника, безпосередньо яким або від імені якого виконана проектна документація, до відповідальності в порядку ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивачем на замовлення ТОВ «Буйфіш Холдінгс» у 2014 році була розроблена проектна документація на нове будівництво об'єкта V категорії складності - «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва». Ця проектна документація затверджена наказом ТОВ «Буйфіш Холдінгс» від 26.05.2014 №8 «Про затвердження проекту».

Відповідно до експертного звіту державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи» №00-0275-14/ЦБ від 23.05.2014 року щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі м. Києва», за результатами розгляду проектної документації і зняття зауважень встановлено, що зазначена документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної та техногенної безпеки, енергозбереження (копія цього звіту надана позивачем).

Надалі, 22.07.2014 року Держархбудінспекція видала замовнику будівництва - ТОВ «Буйфіш Холдінгс» дозвіл на виконання будівельних робіт за № ІУ 57.

На думку позивача, позитивні результати проведеної державної експертизи проектної документації та факт видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва на підставі такої проектної документації спростовують висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «ПІСК» вимог абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону №687-XIV.

Дослідивши тексти наданих сторонами аркушів проектної документації (копії титульної сторінки, сторінок з вихідними даними (перелік документів), аркушів 6 і 13), копії листа Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації від 11.01.2012 року №119 та містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі м. Києва, виданих 26.12.2013 року Департаментом містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації замовнику - ТОВ «Буйфіш Холдінгс», суд встановив наступне.

Пунктом 12 Містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки (копія яких додана позивачем до заяви про збільшення позовних вимог) були висунуті вимоги щодо охорони культурної спадщини, зокрема:

- виконати вимоги ст. 20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вимоги Закону України «Про охорону культурної спадщини», рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.1979 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури в м. Києві», розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 р. № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури в м. Києві»;

- розробити та погодити історико-містобудівне обґрунтування згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №318 та відповідно до Порядку, затвердженого наказом Державної служби з питань національної культурної спадщини від 10.01.2011 №2;

- замовнику повідомити громадськість про майбутнє будівництво та виконати вимоги розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.05.2006 № 817 «Про захист історико-культурного середовища та припинення хаотичної забудови історичної частини м. Києва»;

- забезпечити збереження історично цінного розпланування, забудови, впорядкування та ландшафту;

- забезпечити видове розкриття об'єктів культурної спадщини та зберегти композиційну значимість наявних на суміжних ділянках пам'яток з додержанням відповідності архітектури нових будинків і споруд пам'яткам.

Крім того, зобов'язано розробити проект відповідно до нормативно-правових актів у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, вимог Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45, з урахуванням в тому числі вимог ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень».

За даними вихідних даних проекту позивача при розроблені спірної проектної документації були використані такі вихідні дані як містобудівні умови та обмеження від 26.12.2013 №21986/0/12/009-13, висновок управління охорони культурної спадщини від 11.01.2012 №119.

В якості такого висновку до матеріалів справи представником позивача надана копія листа Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). За змістом цього листа від 11.01.2012 року, наданого у відповідь на запит ТОВ «Буйфіш Холдінгс» від 19.12.2011 №114 щодо статусу земельної ділянки по вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі м. Києва, Головне управління повідомило, що зазначена земельна ділянка розташовується у Центральному історичному ареалі міста, в зоні регулювання забудови третьої категорії, пам'ятки або щойно виявлені об'єкти культурної спадщини на земельній ділянці не зафіксовані. Археологічна цінність земельної ділянки не визначена і потребує додаткового дослідження. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги «Дослідження щодо статусу земельної ділянки», розробленого Київським науково-методичним центром по охороні, реставрації та використанню пам'яток історії, культури і заповідних територій, відповідно до ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст. 7 Закону України «Про плату за землю», станом на січень 2012 року земельна ділянка по вул. Кіквідзе, 17 не належить до земель історико-культурного призначення.

Проаналізувавши текст цього листа Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації, суд приходить до висновку, що останній не відповідає поняттю «історико-містобудівне обґрунтування» в розумінні наказу Державної служби з питань національної культурної спадщини від 10.01.2011 №2 «Про внесення змін до Порядку розроблення історико-містобудівних обґрунтувань» (втратив чинність у зв'язку з прийняттям наказу Міністерства культури України від 17.02.2012 № 122) та нині чинного наказу Міністерства культури України від 17.02.2012 № 122 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо розроблення історико-містобудівних обґрунтувань», оскільки не містить висновків щодо можливості будівництва на відповідній земельній ділянці, не є науково-проектною документацією та не відповідає встановленій формі.

Разом з тим, в силу норм ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-III та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №381 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» опрацюванню проектної документації на будівництво у межах історичних ареалів повинно передувати розроблення історико-містобудівних обґрунтувань. Будівельні та інші роботи, що можуть призвести до руйнування об'єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об'єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт.

Суд встановив, а сторони не спростували, що ділянка (вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва) розташована в історичному ареалі міста та зоні регулювання забудови третьої категорії згідно з пп. 3.3.1 пп. 3.3 п. 3 «Зони регулювання забудови» додатку № 1 «Межі історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури на території м. Києва» до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.79 № 920».

Пунктом 6 додатка 1 до зазначеного Розпорядження встановлено, що у межах зон регулювання забудови забороняється проведення земляних, будівельних робіт без дозволу управління охорони пам'яток історії, культури та історичного середовища.

В межах зон регулювання забудови повинен бути врахований композиційний характер традиційного історичного середовища. Збереження планувально-просторової композиції, візуальних зв'язків, співмасштабне нове будівництво. В зонах регулювання забудови допускається нове будівництво із збереженням основних прийомів характерних для історичної забудови традиційного історичного середовища пам'яток: регламентація висоти, розміру, будівельних матеріалів і оздоблення фасадів будинків чи споруд, їх пластика, кольорове вирішення, характер покрівель та інше архітектурно-художнє вирішення; благоустрій та озеленення території (п. 12 додатку 1 до цього ж Розпорядження).

У свою чергу, згідно з положеннями п.п. 1 і 2 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.05.2006 №817 «Про захист історико-культурного середовища та припинення хаотичної забудови історичної частини м. Києва», тимчасово, до прийняття відповідного рішення Київської міської ради з цього питання, заборонено розміщення і проектування висотних будинків у межах Центральної планувальної зони м. Києва, визначеної Генеральним планом міста Києва та проектом планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804.

Також встановлено, що в межах центрального історичного ареалу міста Києва, затвердженого у складі Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, висотні параметри кожного об'єкта архітектури визначаються в кожному конкретному випадку історико-містобудівним обґрунтуванням.

Згідно з п.п. 6 - 12 Порядку розроблення історико-містобудівних обґрунтувань та чинних нині Методичних рекомендацій щодо розроблення історико-містобудівних обґрунтувань, історико-містобудівні обґрунтування розробляються на договірних засадах науково-дослідними, науково-методичними та проектними установами і організаціями, спеціалізованими в сфері вивчення, охорони і використання культурної спадщини, які мають ліцензію на розроблення містобудівної документації та на проектування робіт з реставрації, консервації, ремонтних робіт та реабілітації пам'яток культурної спадщини.

Розробленню історико-містобудівних обґрунтувань повинно передувати складання історичних (історико-архітектурних) довідок установами і організаціями, зазначеними у пункті 6 цих Методичних рекомендацій.

Для розроблення історико-містобудівного обґрунтування замовник надає організації - виконавцю історико-містобудівного обґрунтування всю необхідну вихідну та дозвільну документацію, графічні матеріали, а також, у разі наявності, передпроектні пропозиції.

Організація-виконавець готує відповідні графічні та текстові матеріали, бере у встановленому порядку участь у їх розгляді та погодженні.

Розроблене історико-містобудівне обґрунтування замовник подає на погодження до Міністерства культури України або до іншого органу охорони культурної спадщини у разі делегування йому відповідних повноважень Міністерством культури України. Після отримання зазначеного погодження історико-містобудівне обґрунтування затверджується замовником у складі проектної документації.

Організацію розроблення та погодження історико-містобудівного обґрунтування забезпечує замовник. Він на договірних засадах може доручити збір вихідних даних і погодження історико-містобудівного обґрунтування організації-виконавцю.

Враховуючи наведені вимоги законодавства розробленню та затвердженню проектної документації мало передувати виконання вимог Містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на вул. Кіквідзе, 17 щодо розроблення та погодження історико-містобудівне обґрунтування, що мало змогу організувати ТОВ «ПІСК» на договірних засадах з спеціалізованими установами/організаціями. При цьому, посилання позивача на те, що організацію розроблення та погодження історико-містобудівне обґрунтування забезпечує виключно замовник будівництва об'єкта суд відхиляє як нормативно необґрунтовані.

Також в матеріалах справи відсутні документальні докази звернення позивача до ТОВ «Буйфіш Холдінгс» з пропозиціями щодо розроблення та погодження останнім історико-містобудівного обґрунтування як такого, що необхідне для оцінки проектних рішень та їх реалізації, оформлення проектної документації у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд вважає, що в даному випадку позивач (як юридична особа, яка розробляє проектну документацію та повинна знати вимоги до її розроблення) укладаючи договір з ТОВ «Буйфіш Холдінгс», повинен був повідомити замовнику усі необхідні вимоги до проектної документації. У випадку, якщо замовник не погоджується замовляти проектну документацію, яка б відповідала усім необхідним критеріям, позивач вправі був відмовитися від укладення такого договору з ТОВ «Буйфіш Холдінгс».

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені вище норми права, суд приходить до висновку про оформлення позивачем проектної документації на об'єкт «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та паркінгу на вул. Кіквідзе, 17 у Печерському районі міста Києва» без дотримання вимог вихідних даних на проектування (п. 12 Містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на вул. Кіквідзе, 17).

Крім того, як зафіксовано в тексті акта перевірки від 15.11.2016, всупереч вимог п. 7.43 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» в проекті позивача розрахункова кількість машиномісць у паркінгу складає 249 м/м, а загальна кількість запроектованих машиномісць становить лише 178.

Відповідно до п. 7.43 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», затвердженого наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 №44, зберігання легкових автомобілів у містах (населених пунктах) слід передбачати відповідно до функціонального зонування їх територій. У житлових районах повинне бути забезпечене постійне зберігання усіх автомобілів (100 %), які належать жителям цих районів, тимчасове зберігання автомобілів відвідувачів. Кількість місць постійного зберігання легкових автомобілів у житлових районах визначається, виходячи із кількості населення даного району на розрахунковий термін і розрахункового рівня автомобілізації, а тимчасового зберігання, - виходячи з умов забезпечення цими місцями як мінімум 10 % розрахункового парку автомобілів, які належать жителям даного району.

Окремо в таблиці 7.6 встановлено розрахункову кількість машиномісць, яку необхідно приймати для автостоянок біля окремих громадських будинків і споруд масового відвідування (п. 7.51 ДБН 360-92**).

На аркуш. 13 проектної документації (пояснювальна записка до архітектурного рішення 3-16/16-13-ПЗ.АБ) наведений наступний розрахунок кількості машиномісць: кількість квартир - 312, з них 127 однокімнатних квартир. Кількість необхідних машиномісць для однокімнатних квартир розраховується за коефіцієнтом 0,5. Розрахункова кількість машиномісць для постійного зберігання складає 249 м/м. Загальна кількість запроектованих машиномісць паркінгу - 178.

Одночасно на арк. 6 проектної документації (пояснювальна записка до генерального плану 3-16/16-13-ПЗ.АБ) зазначено, що згідно розрахунків, загальна кількість машиномісць для зберігання автомобілів по комплексу складає 282 м/м (249+25+6+2), в тому числі: постійного зберігання - 249 м/м, тимчасового зберігання - 33 м/м, в тому числі тимчасового зберігання для людей з особливими потребами - 2 м/м. У зв'язку з розміщенням житлово-офісного комплексу у межах Центрального історичного ареалу з щільною забудовою, наявністю під ділянкою будівництва тунелів існуючої Сирецько-Печерської лінії метрополітену, що обмежує рівень підземного паркінгу для забезпечення постійного зберігання машин мешканців будинку, проектом не забезпечена розрахункова кількість автостоянок. Кількість машиномісць для зберігання автомобілів, передбачена проектом становить 262 м/м, в тому числі: постійного зберігання - 178 м/м, тимчасового зберігання - 84 м/м.

Розрахунки кількості місць постійного та тимчасового зберігання легкових автомобілів у паркінгу житлово-офісного комплексу відповідно до п. 7.43 ДБН 360-92** на вказаних аркушах проектної документації відсутні, та окремо представником позивача суду надані не були, а відтак суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні документальні докази розрахунку проектувальником (позивачем) машиномісць для паркінгу об'єкта будівництва згідно з вимогами державних будівельних норм - п. 7.43 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень».

Таким чином, оскільки позивачем підготовлена проектна документація на будівництво об'єкта (житлово-офісного комплексу з паркінгом) на вулиці Кіквідзе, 17 у Печерському районі м. Києва з порушенням вимог законодавства України у сфері містобудівної діяльності, а саме: не виконано вимоги вихідних даних - містобудівних умов та обмежень щодо необхідності розроблення та погодження історико-містобудівного обґрунтування, та державних будівельних норм - п. 7.43ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», то суд вважає правомірними та обґрунтованими висновки працівника Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Держархбудінспекції про порушення позивачем абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», що зафіксовано в акті перевірки від 15.11.2016.

При цьому, суд відхиляє як нормативно та документально необґрунтовані посилання позивача на факт отримання позитивного експертного висновку за результатами розгляду проектної документації від ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» та видачу ТОВ «Буйфіш Холдінгс» дозволу на виконання будівельних робіт з наступних мотивів.

По-перше, експертний звіт не стосується питань дотримання проектувальником при розроблені проектної документації для об'єкту будівництва норм законодавства про охорону культурної спадщини, та в ньому не висвітлені показники паркомісць.

По-друге, обставини переліку та правомірності подання замовником будівництва документації для отримання дозволу на виконання будівельних робіт на підставі спірної проектної документації не стосуються предмету доказування у межах даного спору. Таким чином, матеріали справи не спростовують факт вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності, за яке передбачається відповідальність абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Оцінюючи окремо правомірність посилань позивача на порушення відповідачем порядку проведення перевірки з питань дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, складання протоколу та припису за наслідками такої перевірки, та накладення штрафних санкцій, як таких що нівелюють факт правопорушення та обставини притягнення до відповідальності, суд зазначає наступне.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону №3038-VІ визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VІ державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У ч. 4 ст. 41 цього Закону закріплено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи, зокрема, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі по тексту - Порядок №553).

Пунктом 2 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до п.п. 5, 7 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки, в тому числі є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Абзацом 1 п. 9 Порядку №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п. 11 Порядку №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

В силу приписів п. 13 Порядку №553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Згідно з п. 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п. 17 Порядку №553).

Відповідно до п. 18 Порядку №553 акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (п. 20 Порядку № 553).

Згідно п. 21 Порядку №553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», визначається Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі по тексту - Порядок № 244).

Пунктом 3 Порядку № 244 передбачено, що у разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням. Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв'язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції. У разі ненадання суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності, інформації щодо його адреси документи, які є підставою для притягнення його до відповідальності, надсилаються суб'єкту містобудування за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Відповідно до п.10, абз. 1 і 2 п. 13 Порядку № 244 уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності).

У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому.

Відповідно до п. 12 Порядку №244 у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначається, зокрема, пояснення суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності.

Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (абз. 3 п. 13 Порядку №244).

Згідно п. 14 Порядку № 244 під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком.

Крім того, п. 20 Порядку № 244 передбачено, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності; 3) чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи; 4) чи витребувані необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Абзацом 2 пункту 17 Порядку № 244 встановлено, що відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Відповідно до п. 21 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу); 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи) (п. 22 Порядку № 244).

Отже, за змістом вище наведених правових норм вбачається, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу, приймати участь у розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В той же час, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана у разі встановлення під час перевірки порушень містобудівного законодавства скласти акт перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який надати для підпису суб'єкту містобудування, стосовно якого проведено перевірку, а в разі відмови від його підписання - направити протокол рекомендованим листом з повідомленням, повідомити суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, про час і місце розгляду справи, а при розгляді справи - з'ясувати чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Суд встановив, що в даному випадку, всупереч вимог Порядку №553 позапланова перевірка в частині перевірки суб'єкта містобудування - проектної організації (позивача) була проведена за відсутності його повноваженого представника, що вбачається з тексту акта перевірки від 15.11.2016. Також документальні докази пред'явлення представнику ТОВ «ПІСК» направлень на проведення позапланової перевірки, що в силу п. 7 Порядку №553 є обов'язковою умовою для проведення перевірки, відповідач суду не надав.

Матеріали, складені за наслідками проведення такої перевірки, зокрема: акт перевірки, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому було вказано дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (29.11.2016 о 10 год. 45 хв.), а також припис про усунення вимог законодавства сфері містобудівної діяльності на підпис представнику проектної організації не надавалися та були надіслані ТОВ «ПІСК» засобами поштового зв'язку 18.11.2016.

Зазначені документи були отримані позивачем 22.11.2016.

Тобто, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Суд зазначає, що положення Порядку №553 не містять застережень щодо неможливості розгляду справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

З огляду на все вищезазначене, суд погоджується з твердженнями позивача стосовно того, що позапланова перевірка в частині проведення перевірки з питань дотримання суб'єктом містобудування - проектною організацією законодавства у сфері містобудування, складання та вручення припису і протоколу здійснена з порушенням вимог Порядку №553 і Порядку №244, що відповідно позбавило позивача можливості реалізувати свої права, передбачені п. 13 Порядку №553 та абз. 3 п. 13 Порядку №244.

Водночас, порушення відповідачем порядку повідомлення позивача про проведення перевірки та оформлення її результатів не спростовує наявності порушень, виявлених за наслідками проведення такої перевірки.

При цьому, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач при притягненні позивача до відповідальності за правопорушення діяв у спосіб, передбачений Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а відтак підстави для скасування оскаржуваних постанови та припису відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-інвестиційна сервісна компанія» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Літвінова А.В.

Суддя Мазур А.С.