Справа № 237/1543/17
Суддя: Медведський М. Д.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 237/1543/17
Номер провадження 2-а/237/45/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.17

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Готовщиковій Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Рубця С.О.,

Чернової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона 21 листопада 2016 року звернулась до Відповідача із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у зв'язку з вимушеною зміною постійного місця проживання. Листом № С-54-51-62 від 05.12.2016 року Відповідач відмовив у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи у зв'язку із тим, що діючим законодавством не передбачено надання довідок внутрішньо перміщеним особам, які змінюють адресу свого проживання в межах одного населенного пункту. Вказану відмову позивач вважає необгрунтованою, та такою, що суперечить нормам Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача підтримав позовні вимоги

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог позивача заперечували, надали суду письмові заперечення з нормативним обґрунтуванням позиції відповідача. Відповідно до письмових заперечень згідно із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, форма якої затверджена наказом Мінсоцполітики від 27.12.2016 року № 1610, однією з обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, є зруйноване житло. Одночасно, згідно із роз'ясненнями Мінсоцполітики від 13.04.2017 року № 109/0/106-17/221 стосовно окремих питань соціального захисту внутрішньо переміщених осіб, у випадках, коли житло осіб, які переміщуються, у тому числі в межах Донецької та Луганських областей, зруйновано в ході проведення антитерористичної операції та не придатне для проживання в ньому визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, такі особи мають право на отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, проте , лише за наявності акту технічного стану житлового будинку із зазначенням факту непридатності будинку про проживання у висновку. Оскільки позивачем такий висновок комісії до заяви не доданий, то відмова є правомірною.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

21 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та видачі довідки, в якій зазначила, що бойові дії у смт. Олександрівка змісили позивача покинути своє місце проживання у результаті і з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту повсюдних проявів насильства та порушень прав людини. В подальшому квартира позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була пошкоджена у зв'язку із чим на теперішній час позивач вимушено проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини зазначені в ст. 1 цього Закону, на момент їх виявлення.

Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено термін «місце проживання» - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до Розпорядження Кабінету міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року смт. Олександрівка Мар'їнського району та м. Мар'їнка включені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно Розпорядження Кабінету міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року смт. Олександрівка Мар'їнського району включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а м. Мар'їнка включено до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення

Таким чином, суд вважає встановленим факт, що Позивач має право на взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки обставини справи свідчать про відповідність обставин всім критеріям визначеним вищевикладеним нормам законодавства.

Оцінюючи підставу відмови Відповідача згідно листа № С-54-51-62 від 05.12.2016 року у взятті Позивача на облік внутрішньо переміщеної особи, суд зазначає, що відповідно до вищевикладених норм законодавства підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є залишення свого місця проживання у зв'язку із обставинам визначеними у ст.. 1 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», при цьому місце проживання є конкретно визначеним житлом, а населеним пунктом. Чинне законодавство при взятті на облік внутрішньо переміщеної особи не встановлює вимог щодо зміни місця проживання, як в межах, так і поза межами, одного населеного пункту. Таким чином, дії Відповідач щодо відмови Позивачу у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи є неправомірними.

Оцінюючи заперечення представників Відповідача щодо позовних вимог суд зазначає наступне.

Заява ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та видачі довідки подана до Відповідача 21 листопада 2016 року, що представниками відповідача не заперечувалось, тобто до затвердження форми такої довідки згідно наказу Мінсоцполітики від 27.12.2016 року № 1610. Таким чином, посилання представників Відповідача в запереченнях на вимоги щодо змісту заяви, що затверджені наказом Мінсоцполітики від 27.12.2016 року № 1610 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не існували на час виникнення спірних відносин, що є предметом розгляду у даній справі.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що лист Мінсоцполітики від 13.04.2017 року № 109/0/106-17/221, на які представники Відповідча посилаються як на роз'яснення, взагалі не є роз'ясненням, а є лише відповіддю Мінсоцполітики на звернення ГО «Проліска». Правова оцінка обставин викладена в даному листі не є обов'язковою для використання і не має жодної юридичної сили як нормативно-правовий акт. Більше того, відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 731 від 28.12.1992 року на реєстрацію не подаються акти рекомендаційного, роз'яснювального та інформаційного характеру.

Таким чином, суду не надано Відповідачем належних доказів та переконливих обґрунтувань щодо неможливості взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 у відповідності до ч. 10 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яка містить вичерпний перелік підстав для відмови. За таких обставин, з метою належного захисту порушеного права Позивача щодо взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, суд вважає за необхідне також задовольнити вимоги позивача щодо зобов'язання Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та видачі відповідної довідки

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 72, 94, 160, 260, 261 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Мар'їнському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Мар'їнського районної державної адміністрації Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у взятті на облік, як внутрішньо переміщену особу.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Мар'їнського районної державної адміністрації Донецької області взяти ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщену особу та видати відповідну довідку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Мар'їнського районної державної адміністрації Донецької області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Повний текст постанови виготовлений 29.05.2017 року.

Суддя

Дата документу 29.05.2017