Справа № 813/1510/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року справа № 813/1510/17

зЛьвівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1-В. В.,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконним та скасування наказу від 26.01.2017 року за №125 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у надісланому позивачем повідомленні відсутні будь-які твердження, які могли б спричинити вказаний конфлікт, накази керівника не обговорювались та не ставились під сумнів, ненормативної лексики чи принизливих тверджень не має. Також, позивач звертає увагу на те, що нею було вжито усіх заходів на видалення образливого повідомлення ОСОБА_4 з чату, що свідчить про її сумлінне ставлення до службових обовязків та етичних норм, порушення яких нею констатується висновком перевіряючих. Окрім того, позивач стверджує, що з нею не було укладено контракту і не було ознайомлено з посадовою інструкцією.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити.

Відповідач в письмових запереченнях на позов зазначає, що лейтенант поліції ОСОБА_3 своїми висловлюваннями та коментуванням вказівок керівника виявили неповагу до особистої гідності лейтенанта поліції ОСОБА_5, чим порушила вимоги п.5 ч.2 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Окрім цього, позивач отримавши інформацію про «існування» усної вказівки про час прибуття особового складу до підрозділу від ОСОБА_6 не переконалась у достовірності такої та довела його до особового складу. Також, відповідач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про національну поліцію» службові відносини особи, яка вступає на військову службу в поліцію, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського. Таким чином, позивач ознайомившись з наказом про призначення на посаду вступає в дисциплінарно правові відносини з управлінням.

Присутній представник відповідача проти позову заперечив, просить у його задоволенні відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши представників сторін, суд встановив таке.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.01.2017 року за №125, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п.4,10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», п.п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.8 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року за №1179, на підставі п.3 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, командиру роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_3 оголошено догану.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.11.2016 року за №4342 було призначено службове розслідування за фактом надходження рапорту інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4

Як вбачається зі змісту Висновку службового розслідування за фактами викладеними у рапорті інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4В від 10.01.2017 року, в ході службового розслідування отримано роздруківку із групи «Вайбер» у якій лейтенант ОСОБА_3 адресувала особовому складу повідомлення: «ОСОБА_5 вирішив, що для тих хто заступає на підсилення збір на 20.00 год., 20.30 розїзд. Видно хоче більше попрацювати». У відповідь на повідомлення, лейтенант поліції ОСОБА_4 написав нецензурне дієслово та обізвав ОСОБА_5 «пес смердячий!!!!!».

А відтак, відповідач прийшов до висновку, що позивач своїми висловлюваннями та коментуванням вказівок керівника виявили неповагу до особистої гідності лейтенанта поліції ОСОБА_5, чим порушила вимоги п.5 ч.2 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Окрім цього, на думку відповідача, позивач отримавши інформацію про «існування» усної вказівки про час прибуття особового складу до підрозділу від ОСОБА_6 не переконалась у достовірності такої та довела його до особового складу.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями, поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначається Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року за №3460-IV (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності.

Як передбачено п.п.4,10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

В матеріалах справи наявна роздруківка з групи «Вайбер», зміст якої вказує на те, що висловлювання ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_5 не містить жодних проявів неповаги до особистої гідності останнього.

А тому, твердження відповідача про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку є виключно субєктивним твердженням та не відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо зазначення у висновку службового розслідування про те, що позивач отримавши інформацію про «існування» усної вказівки про час прибуття особового складу до підрозділу від ОСОБА_6 не переконалась у достовірності такої та довела його до особового складу, то дані обставини також не можуть бути підставою для притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності, оскільки положеннями ст.4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України не передбачено вчинення таких дій.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем було забезпечено негайне доведення уточненої інформації згідно наказу безпосереднього керівника до службового складу роти, а тому не було допущено жодних умов, які могли б негативно вплинути на якість несення служби чи виконання службових обовязків працівниками поліції.

Що стосується тверджень позивача про те, що з нею не було укладено контракту і не було ознайомлено з посадовою інструкцією, то зазначені обставини не перебувають в причинно-наслідковому звязку із фактом накладення дисциплінарного стягнення, з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про національну поліцію».

Так, відповідно до наведеної норми, факт виникнення службових відносин в особи, яка вступає на службу в поліції, повязується з днем видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Крім того, позивачем не оскаржувались дії відповідача щодо не укладення контракту. Дані обставини вказують на те, що позивач погодився з таким порядком його працевлаштування.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 26.01.2017 року за №125 у частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Окрім того, суд, у відповідності до вимог ч.2 ст.162 КАС України, вважає за необхідне в резолютивній частині зазначити про протиправність та скасування оскаржуваного акту індивідуальної дій в частині.

Судовий збір, у відповідності до положень ст.94 КАС України, належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 26.01.2017 року за №125 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3.

3. Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 червня 2017 року.

Суддя (підпис) В.Я. Мартинюк

помічник судді В.А.Кукса