Справа № 813/6645/14
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Київ К/800/35141/16

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Вербицької О.В.,
Маринчак Н.Є.,

при секретарі судового засідання Савченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2016 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 року

у справі № 813/6645/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс»

до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області,

за участю Генеральної прокуратури України,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2016 року у справі № 813/6645/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова від 09.02.2011 року № /0.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач з вимогами та доводами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

У судовому засіданні прокурор Генеральної прокуратури України Чубенко В.В касаційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ПП «Вілмат-електрик», ТОВ «Іртас», ПП «Львівкомфортгруп-К», ПП «Будівельна фірма «Віалекс» за період з 01.01.2009 року по 01.12.2010 року відповідачем складено акт 12.01.2011 року № 14/23-2/23884496, яким встановлено порушення п.п. 1.3, 1.7 ст. 1, пп. 7.2.4 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 1 118 702, 00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2011 року № /0, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 1 398 378, 00 грн., в т.ч. за основним платежем - 1 118 702, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 279 676, 00 грн.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку щодо протиправності податкового повідомлення-рішення, оскільки підстави для його прийняття за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону, відсутні.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Згідно із п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Згідно із п. 58.4 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що слідчим відділом податкової міліції ДПА у Львівській області розслідувалась кримінальна справа № 179-0467, порушена відносно ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України; ОСОБА_8, ОСОБА_9 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України, пособництві в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами підприємства «Гарант» ЛООУТГ, ТОВ НВП «Дівера», ПП «Тарпія Захід» за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, та за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ПП «Тарпія Захід» за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 Кримінального кодексу України.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказ про призначення перевірки позивача від 21.12.2010 року № 622 прийнято на виконання постанови заступника начальника ВРКС СВ ПМ ДПА у Львівській області від 23.11.2010 року про призначення позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного законодавства ТОВ «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс» в межах кримінальної справи № 179-0467.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про неправомірне складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями, несплата яких встановлена в результаті перевірки, призначеної в рамках кримінально-процесуального законодавства, оскільки обставин набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення судами не встановлено, а відповідачем відповідних доказів не надано.

На час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у даній справі статус матеріалів перевірки в силу п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України визначався кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність, отже вони не могли бути використані при розрахунку податкових зобов'язань до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено законні і обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 року у справі № 813/6645/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді О.В.Вербицька

Н.Є.Маринчак