Справа № 727/1441/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/1441/17
Головуючий у 1-й інстанції: Смотрицький В.Г.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
29 травня 2017 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання частково неправомірними рішення та зобов`язання перерахувати пенсію з урахуванням пільгового трудового (страхового) стажу,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 933 від 12.01.2017 року про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у частині обчислення трудового (страхового) стажу за період військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року в одинарному розмірі; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати позивачу до трудового (страхового) стажу період військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням нового трудового стажу з 18 серпня 2016 року, здійснити виплату недоплачених сум пенсії з урахуванням проведених виплат.
Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.03.2017 року вказаний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
Згідно зі ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 01 вересня 1973 року по 29 березня 1995 року проходив військову службу на офіцерських посадах, в тому числі з 15 листопада 1983 року по 22 серпня 1989 року - в пос.Березовський Іванівського району Амурської області, який віднесено до району Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР.
За розрахунком органу Міністерства оборони України позивачу при звільнені з військової служби обчислено загальну вислугу 23 роки 10 місяців 24 дня з урахуванням пільгового обчислення вислуги 02 роки 03 місяці 25 днів (один місяць служби за півтора місяці) за період з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року служби в районі Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP.
Відповідно до архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 22 січня 2013 року № 3/118854, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 15 листопада 1983 року по 22 серпня 1989 року, яка в 1983-1989 роках дислокувалась в пос.Березовський Іванівського району Амурської області, та в розділі 13 «Служба в отдаленной местности и другие периоды службы, дающие право на льготное исчисление выслуги лет» особової справи, яка міститься у пенсійній справі, зазначено, що право на пільгове обчислення вислуги років набуто при проходженні служби у віддаленій місцевості: Іванівський район Амурської області. Період, який враховується для пільгового обчислення вислуги років - з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року з посиланням на відповідні накази командира частини.
Виходячи з вказаної вислуги, а саме: 23 роки, позивач з 30 березня 1995 року отримував пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
18 серпня 2016 року, на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2016 року у справі № 727/6673/16-а, відповідач рішенням № 933 від 12.01.2017 року призначив позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, пенсію призначено виходячи із загального трудового (страхового) стажу станом на 30.06.2016 року - 36 років 01 місяць 09 днів, в тому числі часу проходження військової служби - 21 рік 06 місяців 29 днів, тобто без пільгового обчислення часу військової служби в районі Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP.
Так, ст. 4 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.
У відповідності до п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.
В силу ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( далі Закон № 1058-IV), періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Положеннями ч. 1 ст. 52 Закону СРСР від 14 липня 1956 року «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.
Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі постанова № 590), указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.
За змістом п. 6 постанови № 590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей (далі Положення), відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».
Вимогами п. 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.
Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою № 393, прийнятою відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Відповідно до цього порядку до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абз. 9 п. 1 постанови № 393).
Також, вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону № 2262-ХІІ, перегляду не підлягає (п. 5 постанови № 393).
Відтак, як законодавство колишнього СРСР до 01 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.
При цьому, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років, як особі офіцерського складу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а з часом він висловив бажання перейти на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з постановою Ради Міністрів СССР № 1290 від 15.12.1990 року проходження військової служби на офіцерських посадах в Амурської області з 01.01.1985 року віднесено до району Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду військової служби у Амурській області з 01 січня 1985 року по 22 серпня 1989 року у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи і дав їм належну правову оцінку.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 березня 2017 року - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.