Справа № 815/6314/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2017 р. м. Київ К/800/6609/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючої - судді Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А., Єрьомін А.В.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року по справі №815/6314/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Одеській області до відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Краян", третя особа ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року Державна фінансова інспекція в Одеській області звернулася в суд з позовом до відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Краян", в якому просила зобов'язати відкрите акціонерне товариство „Холдингова компанія „Краян" вчинити дії, зазначені у п.п. 1-14 вимоги від 19.04.2013 року №15-05-23-14/3958.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно п. 10 ст. 10 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконує обов'язкову вимогу контролюючого органу, фінансова інспекція на виконання наведеної норми вимушена звернутись до суду із цим позовом про зобов'язання підконтрольної установи виконати вимогу в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Зобов'язано відкрите акціонерне товариство „Холдингова компанія „Краян" вчинити дії, зазначені в п. 1-14 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19.04.2013 року №15-05-23-14/3958, із визначенням особи, за рахунок якої відшкодувати суму зайво втрачених коштів, зазначених у пунктах 2, 3, 4 вимоги замість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року скасоване рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволені частково.

Зобов'язано відкрите акціонерне товариство „Холдингова компанія „Краян" виконати вимогу Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19.04.2013 року №15-05-23-14/3958, а саме в частині: п. 5 вимоги щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості за недоотриману орендну плату в загальній сумі 49000,00 грн.; п. 6 - щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості за недоотриману орендну плату в загальній сумі 41990,40 грн.; п. 7 - щодо приведення договорів оренди у відповідності до фактично займаної (орендуємої) площі, відображення в обліку дебіторської заборгованості за недоотриману орендну плату з ТОВ „МП „Краянліфт" в сумі 12636,00 грн. та з ТОВ „Стройінвест 2007" в сумі 8380,80 грн.; п. 8 - щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості за недоотриману орендну плату в загальній сумі 9083,77 грн.; п. 9 - відображення в обліку дебіторської заборгованості за недоотриману орендну плату в загальній сумі 2820,00 грн.; п. 10 - щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості перед СПД-ФО ОСОБА_4 в загальній сумі 42499,50 грн.; п. 11 - щодо зменшення кредиторської заборгованості перед працівниками (перелік яких зазначено у Додатку 62 до Акта) на загальну суму 294241,46 грн. та нарахування Єдиного соціального внеску на загальну суму 113400,66 грн.; п. 12 - щодо зменшення дебіторської заборгованості в загальній сумі 73603,00 грн.; п. 13 - щодо відображення по бухгалтерському обліку ВАТ „ХК „Краян" кредиторської заборгованості перед ПП „Фобіс" в загальній сумі 3060,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Державна фінансова інспекція в Одеській області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення судів підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Одеській області відповідно до п. 1.2.3.2 плану контрольно-ревізійної роботи на I квартал 2013 року та на підставі направлень проведена ревізія фінансово-господарської діяльності ВАТ „ХК „Краян" за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, про що складений акт від 05.04.2013 року № 05-11/223.

За результатами ревізії встановлені порушення, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів (збитків) на загальну суму 26071028,26 грн., інші порушення, що не призвели до втрат на суму 508949,30 грн.

На підставі встановлених ревізією порушень ДФІ в Одеській області направлено на адресу ВАТ „ХК „Краян" вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 19.04.2013 року №15-05-23-14/3958, а саме в п. 1 вимоги контролюючий орган вимагав від підконтрольної установи опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб; в п. 2 - відшкодувати суму зайво втрачених коштів за рахунок ОСОБА_2; в п. 3 - у зв'язку з пропуском строку позовної давності відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_3; в п. 4 - у зв'язку з пропуском строку позовної давності відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_5; в п. 5 - відобразити в обліку дебіторську заборгованість за недоотриману орендну плату в загальній сумі 49000,00 грн., провести роботу щодо стягнення з ПП „Бовір" грошових коштів за оренду майна в загальній сумі 49000,00 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_6; в п. 6 - відобразити в обліку дебіторську заборгованість за недоотриману орендну плату в загальній сумі 41990,40 грн., провести роботу щодо стягнення з ПП „Бовір" грошових коштів за оренду майна в загальній сумі 41990,40 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_6; в п. 7 - привести договори оренди у відповідності до фактично займаної (орендуємої) площі, відобразити в обліку дебіторську заборгованість за недоотриману орендну плату з ТОВ „МП „Краянліфт" в сумі 12636,00 грн. та з ТОВ „Стройінвест 2007" в сумі 8380,80 грн., стягнути грошові кошти за оренду майна з ТОВ „МП „Краянліфт" в сумі 12636,00 грн. та з ТОВ „Стройінвест 2007" в сумі 8380,80 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_6; в п. 8 - відобразити в обліку дебіторську заборгованість за недоотриману орендну плату в загальній сумі 9083,77 грн., стягнути з ВАТ „ВТФ „Краян" грошові кошти за оренду майна в загальній сумі 9083,77 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_7; в п. 9 - відобразити в обліку дебіторську заборгованість за недоотриману орендну плату в загальній сумі 2820,00 грн., стягнути з СПД - ФО ОСОБА_8 грошові кошти за оренду майна в загальній сумі 2820,00 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_6; в п. 10 - відобразити в обліку дебіторську заборгованість перед СПД-ФО ОСОБА_4 в загальній сумі 42499,50 грн., стягнути з СПД-ФО ОСОБА_8 зайво сплачені грошові кошти в загальній сумі 42499,50 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_1; в п. 11 - зменшити кредиторську заборгованість перед працівниками (перелік яких зазначено у Додатку 62 до Акта) на загальну суму 294241,46 грн. та нарахування Єдиного соціального внеску на загальну суму 113400,66 грн.; в п. 12 - зменшити дебіторську заборгованість в загальній сумі 73603,00 грн.; в п. 13 - відобразити по бухгалтерському обліку ВАТ „ХК „Краян" кредиторську заборгованість перед ПП „Фобіс" в загальній сумі 3060,80 грн.; в п. 14 - стягнути кошти за несвоєчасні розрахунки по орендній платі з ПП „Бовір" у сумі 16431,22 грн. та ПП „МЕТА-МВС" у сумі 40,86 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки за рахунок ОСОБА_7

Оскільки, відповідач в добровільному порядку не усунув вказані в акті ревізії порушення, то позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вимога про усунення виявлених ревізією порушень відповідачем не виконана, не була оскаржена у встановленому законом порядку, а тому є обов'язковою для виконання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги в частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов'язковою до виконання. При цьому, відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно) Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням також установлено, що якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави. Вказане право Держфінінспекції закріплене і в пункті 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила відповідачу лист-вимогу № 15-05-23-14/3958, у пунктах 1 - 14 якої виклала їх зміст, який наведений у описовій частині рішення. Ця вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає необґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але при прийнятті рішень порушили норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, які підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Одеській області відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: