Справа № 204/1049/17
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1049/17
Провадження № 2-а/204/88/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро на неправомірні дії про відмову у виплаті недоплаченої пенсії,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2017 року до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, у якому позивач просить стягнути з Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на користь позивача наступні грошові суми: 24017грн. недоплаченої пенсії; 14938грн.57коп. інфляційних втрат; 1080грн.77коп. річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 січня 2014р. Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська позивачу була призначена пенсія за віком у розмірі 2101грн. Разом з тим, при обчисленні розміру такої пенсії позивача відповідачем не була врахована її заробітна плата в період страхового стажу 1992 2004р.р., коли позивач працювала в Дніпропетровському обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії «Хліб України». Згідно ж довідки вказаного роботодавця позивач в названий період праці заробляла відповідну заробітну плату, розмір якої дозволяє призначити позивачу значно більшу пенсію. На цій підставі, враховуючи відмову відповідача від добровільного врахування такого заробітку позивача, позивач звернулась до суду з відповідною позовною заявою; постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016р. Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська зобовязане при обчисленні розміру ї пенсії врахувати заробітну плату позивача за 1992 - 2004р.р. Разом з тим, відповідач, виконуючи дане судове рішення, врахував таку заробітну плату позивача лише з дня виконання судової постанови; перерахувати пенсію позивача з дня її нарахування вказане управління пенсійного фонду безпричинно відмовляється. Таким чином, відповідач на цей час недоплатив позивачу 24017грн., що випливає з таких підрахунків. Згідно листа відповідача № В 86-1/16 від 03 серпня 2016р. попередню пенсію позивача в розмірі 2101грн. (менше від постанови суду на 835грн.) пенсійний заклад перерахував, встановивши її з вересня 2015 року на рівні 2123грн. (менше від постанови суду на 813грн.), а з 31 травня 2016 року на рівні 2936грн. Разом з тим, свою заяву про таке нарахування пенсії позивач надала відповідачу ще 03 січня 2014р., тобто на 29 місяців раніше, але з 03 січня 2014р. пенсія позивачу була призначена в сумі 2101грн. - без врахування заробітку позивача, який суд зобовязав пенсійне управління врахувати. Отже, за період з 03 січня 2014 рок по 31 серпня 2015 року (20 місяців) відповідач мусе повернути позивачу 16700грн. (835 х 20 =: 16700), а за період з 01 вересня 2015р. по 30 травня 2016р. (9 місяців) -7317грн., що випливає з підрахунку: 813 грн. х 9 місяців = 7317грн. загалом - 24017грн. (16700 + 7317 = 24017). Крім того, на підставі ст.625 ЦК України відповідач мусить сплатити позивачу 14938грн.57коп. (24017 х 62,2 % рівня інфляції з січня 2014 по травень 2016р.), а також 1080грн.77коп. річних (24017 х 4,5 % річних з січня 2014 по травень 2016р.).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити посилаючись на заперечення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив такі обставини.

У 2015 році позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом щодо зарахування при обчисленні пенсії заробітної плати за 60 місяців періоду з 1992 року по 2004 рік.

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2015р. у справі №204/5495/15-а (2-а/205/85/15) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Скасовано постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2015р. та прийнято нову постанову, якою визнано дії начальника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_4 щодо відмови в прийнятті довідки про заробітну плату - незаконними та зобовязано Пенсійний фонд України в Ленінському районі м.Дніпропетровська врахувати при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_3 заробітну плату за 60 місяців періоду роботи з 1992-2004р.р.

Нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право особи, яка бере участь у справі, на звернення із заявою про роз'яснення судового рішення, якщо рішення є незрозумілим.

Ст. 49 КАС України визначено обов'язок осіб, які беруть участь у справі, добросовісно користуватися належними процесуальними правами.

Спираючись на вищезазначене та для недопущення порушень з боку Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську, з метою повного і добросовісного виконання судового рішення, що набрало законної сили в межах покладених зобов'язань, Правобережним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську 12.08.2016р. вих.780/11/20 подана відповідна заява до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду щодо розяснення порядку виконання судового рішення в частині визначення дати здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3

24 січня 2017 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду було ухвалено, заяву Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про виправлення описки у судовому рішенні, заміну сторони та надання розяснень відповідно до ст.169 та ст.170 КАС України задовольнити частково, виправлено описку в 15 та 16 абзацах описової частини постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016р., де зазначити дату довідок 21.03.2006р., а в іншій частині заяви відмовлено.

Правобережним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську було виконано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016р. в повному обсязі, а саме з дати набрання чинності судового рішення, оскільки не зазначено інше.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно із ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Необхідно зазначити, що Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі зазначеного Положення через створені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Позивач просить стягнути на її користь кошти, а саме визначені нею особисто суми пенсійних виплат, але суд не може сам визначити та стягнути суму, яку просить позивач, оскільки не може перебирати на себе функції інших державних органів, які закріплені чинним законодавством.

Враховуюче вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги ОСОБА_3 про стягнення з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на її користь суми 24017грн. недоплаченої пенсії, 14938грн.57коп. інфляційних втрат, 1080грн.77коп. річних, задоволенню не підлягають, оскільки проведення перерахунку (нарахування) пенсії віднесено до повноважень Пенсійного фонду України, отже, позивачем було неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Таким чином, суд доходить висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро на неправомірні дії про відмову у виплаті недоплаченої пенсії відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено 25 квітня 2017 року.

Суддя І.В. Тітова