Справа № 823/282/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/282/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О. А.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 26987-13 від 30.06.2016 р.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що з'явилась, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є власником легкового автомобіля марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, 2014 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 куб. см., тип пального: дизель.

30.06.2016 р. відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від № 26987-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000, 00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. № 71-VІІІ з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 ПК України, відповідно до якої платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно із приписами підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VIII від 24.12.2015 р. (набрав чинності з 01.01.2016 р.) підпунктпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України викладено наступним чином: об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Підпунктом 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону визначено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві положення» наведеного Закону рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що не встановлювався новий транспортний податок та не змінювалась його ставка, а лише змінювались вимоги до об'єкта оподаткування таким податком, що зумовлено внесенням змін до ПК України, чим фактично запроваджено механізм справляння та порядок сплати транспортного податку, встановленого ПК України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, відповідно до п.п.13, 14 якої Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 р. в частині визначення середньоринкової вартості належного позивачу автомобіля, не надано відповідних розрахунків.

В свою чергу, згідно п. 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМ України від 10 квітня 2013 р. № 403, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн- ціна нового транспортного засобу в Україні; Г- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

У відповідності до п.п. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо:

а) об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку;

б) розміру ставки податку;

в) нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об'єкт оподаткування, перехід права власності на об'єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

В той же час, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до контролюючого органу в порядку п.п. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України.

Крім того, позивачем надано фотокопії автомобіля та зафіксовано пробіг: 95053 км.

Також, позивачем надано роздруківку з сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з даними про середньоринкову вартість автомобіля у розмірі 1029825, 00 грн. за наступними показниками: легковий автомобіль, Toyota, Land Cruiser 200, 4,5, внутрішнього згорання, дизель, АТ, 2014 року випуску, 95053 км пробігу (а. с. 30).

В той же час, датою проведеного позивачем розрахунку є 20.03.2017 р.

Колегія суддів, зазначає, що одним з показників, який вираховується програмою автоматично, є строк експлуатації автомобіля, що впливає на коефіцієнт експлуатації.

В той же час, програма не передбачає технічної можливості визначати середньоринкову вартість автомобіля на відповідний рік, формуючи розрахунок на дату його проведення автоматично.

З урахуванням вказаної похибки, колегією суддів здійснено аналогічний розрахунок зі зміщенням дати випуску автомобіля на 1 рік, тим самим привівши у відповідність строк експлуатації автомобіля позивачем станом на 2016 р. - 2 роки.

В результаті проведеного розрахунку, середньоринкова вартість автомобіля складає 1069500, 00 грн., що перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2016 р. (1033500, 00 грн.).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 01.06.2017 р. на вимогу колегії суддів представник позивача сервісну книжку техобслуговування або інших доказів на підтвердження пробігу автомобіля станом на 01.01.2017 р. не надав, зазначивши про їх відсутність.

В той же час, як підтверджено представником позивача, фотокопія пробігу автомобіля зроблена станом на 2017 р., а не 2016 р., що позбавляє колегію суддів прийняти вказаний доказ позивача в якості належного.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в якості належних, позаяк, в межах доводів позовної заяви колегією суддів встановлено, що відповідач виніс оскаржуване рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст постанови виготовлено 01.06.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.