Справа № 808/758/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року о/об 11 год. 09 хв.Справа № 808/758/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ЛОГІСТИК 2015» до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про скасування розрахунку

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності №б/н від 04.05.2017 року)

від відповідача не прибув

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ЛОГІСТИК 2015» (далі позивач, ТОВ «АВТО ЛОГІСТИК 2015») до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить скасувати розрахунок від 19 лютого 2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 810,00 євро.

Представник позивача в судовому засіданні обґрунтував позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові та зазначив, що уповноваженими особами відповідача здійснено габаритно ваговий контроль автомобіля DAF модель CF85.430, реєстраційний номер АР4516В, причіп KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_1, які знаходяться в оренді у ТОВ «АВТО ЛОГІСТИК 2015». За результатами зважування складено довідку про результати здійснення габаритно вагового контролю від 19 лютого 2017 року, якою зафіксовано повна маса транспортного засобу 36,26 тонн, та навантаження на осі: 1) 6,89 тонн, 2) 12,28 тонн, 3) 17,09 тонн. В подальшому складено акт №0002686 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 19 лютого 2017 року, а також виставлено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 810,00 євро. Розрахунок не відповідає законним вимогам оскільки габаритно ваговий контроль покладено на Укртансінспекцію із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, однак даний габаритно ваговий контроль проведено без посадових осіб підрозділу МВС. Також зазначив, що габаритно ваговий контроль може здійснюватись на обладнанні яке пройшло метрологічну атестацію та має відповідне свідоцтво, а також документи про перевірку, однак відповідачем не надано відомостей про прилад відповідної якості. Та зазначає про, те що оскільки транспортний засіб продовжив подальший рух, то резюмується, що перевищення габаритно вагових параметрів усунуто.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не прибув, поважних причин неприбуття суду не повідомив. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду 15 травня 2017 року подані заперечення, в яких зазначає, що 19 лютого 2017 року на 434 км. а/д Київ Чоп, за участю посадових осіб Управління Національної поліції у Рівненській області та ДП «Рівненського облавтодору» здійснено габаритно ваговий контроль транспортного засобу. Зазначено, що свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваги автомобільної для зважування в русі ВА 20 К 023 №013 та Додаток Д з результатами державної щорічної перевірки свідчать про те, що ваги, на якій проводилось зважування транспортного засобу є перевіреними. Отже розрахунок відповідає законним вимогам та представник відповідача проти позову з огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 16 травня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Відповідно до графіка щоденної роботи стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю на лютий 2017 року, посадовими особами відповідача на 434 км а/д Київ - Чоп 19 лютого 2017 року проведено габаритно ваговий контроль вантажного автомобіля DAF модель CF85.430, реєстраційний номер НОМЕР_2, причіп KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_1, які знаходяться в оренді у ТОВ «АВТО ЛОГІСТИК 2015».

В ході вказаної перевірки 19 лютого 2017 року складено акт № 0002686 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано таке: автомобіль НОМЕР_3, НОМЕР_4, нормативно допустима повна маса 40,00 тонн, фактична 36,26 тонни; відстані між осями, метрів 3,55; 5,63; 1,49; 1,49; осьові навантаження нормативно-допустимі тонн: 11, 11, 22; фактичне 6,89, 12,28, 17,09.

Також в ході перевірки 19 лютого 2017 року складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю на пункті контролю розташованому СПГВК с. Опарипси а/д Київ Чоп 434 км., в якій відображено результати вагового контролю автомобіля НОМЕР_5, НОМЕР_4: навантаження на осі, тонн: 1) 6,89, 2) 12,28, 3) 17,09; повна маса транспортного засобу 36,26 тонн.

За наслідками проведення габаритно-вагового контролю відповідачем складено розрахунок № 0589 плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, відповідно до якого платник ТОВ «АВТО ЛОГІСТИК 2015» повинен сплатити 810 євро плати за проїзд автодорогами транспортними засобами, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Позивач не погоджується з правомірністю проведення габаритно-вагового контролю автомобіля та здійсненим розрахунком плати за проїзд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюють Закон України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV "Про автомобільні дороги", Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух", Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт", Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (стаття 48 Закону України "Про автомобільні дороги").

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (пункт 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами (тут і далі - в редакції, на час виникнення спірних правовідносин).

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами).

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування".

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Відповідно до пункту 30 Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Судом встановлено, що за результатами габаритно - вагового контролю транспортного засобу позивача встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 36,26 тонн, навантаження на осі: 1) 6,89 тонн; 2) 12,28 тонн; 3) 17,09 тонн. Відстань перевезення - 1000 км.

Враховуючи, що нормативно допустиме навантаження на одиночну вісь 11 тонн, перевищення на одиночну вісь склало 1,28 тонни (12,28 тонн - 11 тонн), а в процентному відношенні 11,6 %.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Таким чином, розмір плати за проїзд транспортним засобом позивача становить:

(0 євро (Рзм) + 0,27 євро (Рнв) + 0 євро (Рг)) х 1000 км (В) х 3 (коефіцієнт збільшення плати за проїзд) = 810 євро (П)

Отже, суд вважає, що розрахунок плати за проїзд є обґрунтованим та відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування".

Щодо тверджень позивача, що розрахунок не відповідає законним вимогам оскільки габаритно ваговий контроль покладено на Укртансінспекцію із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, однак даний габаритно ваговий контроль проведено без посадових осіб підрозділу МВС.

Суд зазначає, що згідно з пунктами 3, 15 Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до пунктів 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 20 Порядку № 879 визначено, що за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки. Здійснення відповідних вимірювань (зважувань) транспортних засобів до повноважень працівників поліції не належить.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Суд зазначає, що графік щоденної роботи стаціонарного пункту габаритного вагового контролю на лютий 2017 року погоджено з Заступником начальника УПД ГУНП в Рівненській області, що підтверджує присутність під час здійснення контролю співробітника поліції.

Щодо тверджень позивача, що габаритно ваговий контроль може здійснюватись на обладнанні яке пройшло метрологічну атестацію та має відповідне свідоцтво необхідно зазначити.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про державну метрологічну атестацію від 13 жовтня 2009 року №187 Львівського науково виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації та відповідно до додатку Д встановлено, що 20 липня 2016 року проведено державну перевірку ваги автомобільні електромеханічні для завантажування транспортних засобів русі заводський № 13 та зроблено висновок про придатність до здійснення габаритно вагового контролю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, суд прийшов до висновку, що при визначенні плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 810 євро, відповідно до розрахунку за № 0589 від 19 лютого 2017 року, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов