Справа № 802/601/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 травня 2017 р. Справа № 802/601/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: приватного підприємства "Американські технології"

до: Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерського господарства "Геліос-П-А", ОСОБА_1

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "Американські технології" з адміністративним позовом до Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерського господарства "Геліос-П-А", ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПП «Американські технології» є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення строком на 10 років, що знаходиться на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, за наслідком укладання договору оренди землі у 2007 році з власником земельної ділянки ОСОБА_1. Однак, на думку позивача, внаслідок неправомірних дій посадових осіб органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснено подвійну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки, що порушує його право користування орендованою землею.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, уповноваженого представника не направив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду також не надав. Його неявка згідно ст. 128 КАС України не перешкоджає розгляду та вирішенню справи.

Треті особи ОСОБА_1 та фермерське господарство "Геліос-П-А" в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи, їх неявка також не перешкоджає вирішенню справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних мотивів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,0568 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07.08.2006 року (а.с. 9).

Між ОСОБА_1 та ПП «Американські технології» 20.10.2007 року укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки для сільськогосподарського використання строком на 10 років, який зареєстровано 12.02.2008 року за № 40 у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК» (а.с. 7-8). Згідно п. 8 вказаного договору строк його дії встановлено до 2018 року.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_1 та ФГ «Геліос-П-А» 12.10.2015 року укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки № 172 строком до 12.10.2025 року. Даний договір зареєстрований на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області № 25736494 від 30.10.2015 року, яке одночасно є предметом оскарження у даній справі (а.с. 10).

Надаючи правову оцінку вказаному рішенню, суд виходить з того, що правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час прийняття відповідачем оскарженого рішення регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Законом України "Про Державний земельний кадастр", Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В силу вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Матеріали справи свідчать, що договір оренди земельної ділянки, укладений 20.10.2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Американські технології» зареєстрований Хмільницьким районним відділом Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК» номер запису 40 від 12.02.2008 року, що підтверджується витягом з Книги реєстрації записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а.с. 11-13).

Таким чином, враховуючи те, що реєстрація права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 20.10.2007 року проведена до 01.01.2013 року, державний реєстратор під час проведення нової державної реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку зобов'язаний направити запит до відповідного органу, який проводив державну реєстрацію права оренди на вказану земельну ділянку до 2013 року.

Разом з тим, дослідивши матеріали реєстраційної справи № 8 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,0568 га, розташованої в адміністративних межах Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_2, судом встановлено, що державний реєстратор під час прийняття рішення № 25736494 від 30.10.2015 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, укладеного 12.10.2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «Геліос П-А» запит щодо оформлених речових прав на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 до відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області не надсилав.

Натомість, згідно відповіді на запит представника позивача, наданої відділом у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.04.2017 року № А-35/0-0.25-41/149-17 з'ясовано, що до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 12.02.2008 року внесено запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, укладеного між ПП «Американські технології» та ОСОБА_1 строком на 10 років.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як роз'яснила Державна реєстраційна служба України у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Аналогічні норми щодо заборони подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами існували на момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 12.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Геліос П-А».

Разом із тим, в порушення вимог чинного законодавства, органи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі від 12.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Геліос П-А» належним чином не перевірили, чи вже зареєстроване право оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснили повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договору оренди земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором від 12.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Геліос П-А» органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проведено без дотримання вимог чинного законодавства, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря землі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 29.09.2015 року (справа № 21-760а15), копія якої долучена до матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення, не відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, тобто орган державної реєстрації прав діяв не на підставі та не в межах визначених законом повноважень, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області № 25736494 від 30.10.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства "Американські технології" () сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович