Справа № 759/2038/17
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/2038/17
пр. № 2-а/759/141/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання перерахувати, нарахувати та виплатити заборгованість по вип. латі пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у лютому 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він є пенсіонером, до 2015 р. проживав та працював в Луганській обл., у зв'язку з початком АТО, переїхав проживати у м. Київ де став на облік в органи соціального захисту населення як внутрішньо - переміщена особа, отримував допомогу, відповідно до закону. У вересні 2016 р. зареєстрував своє місце проживання в м. Києві, після чого звернувся до УПСЗН щодо зняття з обліку тимчасово переміщених осіб та відмову від соціальних виплат, за наслідками чого отримав відповідну довідку, яку надав відділенню пенсійного фонду. Після цього позивачу не нараховують пенсію. Вказані діє вважає незаконними, протиправними, такими, що порушують його права.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надавши суду відповідні письмові заперечення, в яких зазначив, що в жовтні 2016 р. після зняття позивача, на його вимогу, з обліку тимчасово переміщених осіб, відмови від соціальних виплат, йому була припинена виплата пенсії. Виплата та продовження такої пенсії здійснюється за місцем перебування такої особи на обліку, а позивач такою особою не являється, а тому не має права на отримання такої пенсії.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком з 04.02.2000 р., перебував на обліку в УПФ України в м. Краснодон Луганської обл. (а.с. 5).

Через початок бойових дій на сході України в Луганській та Донецькій обл., позивач переїхав на місце проживання до м. Києва, став на облік до УПСЗН як внутрішньо переміщена особа.

06.10.2016 р. ОСОБА_1 зареєструвався в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями паспортних даних (а.с. 6-8).

10.10.2016 р. позивачу видано довідку Управління ПСЗН Святошинської РДА в м. Києві, відповідно до якої його знято з обліку з Управління (а.с. 4). З цього часу йому не нараховують пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Наказом Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено, що Луганська область з 07.10.2014 є районом проведення антитерористичної операції.

Постановою КМУ від 7 листопада 2014 р. N 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Враховуючи зазначене вище, позивач перемістився до м. Києва як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та отримав довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

На виконання вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання, позивач зареєстрував своє постійне місце проживання в м. Києві, в результаті чого статус його як переміщеної особи припинився і з цього часу він здобув право на отримання пенсії на загальних підстав.

Враховуючи зазначене вище, відповідач неправомірно не виплачує позивачу пенсію, посилаючись на нормативно-правові акти, що регулюють порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, оскільки позивач такий статус втратив з моменту реєстрації його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, а саме, з 06.10.2016.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи дослідженні матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню, дії відповідача щодо відмови у виплаті пенсії позивачу є протиправними, виплата пенсії підлягає нарахуванню та виплаті, а статус позивача як внутрішьо переміщеної особи з 10.10.2016 р. є припиненим.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позову щодо зобов'язання відповідача продовжувати виплачувати пенсію без ставновлення на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки дані вимоги є вимогами на майбутнє, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.2, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 44, 46, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 165, 167, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання перерахувати, нарахувати та виплатити заборгованість по вип. латі пенсії- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 з 10.10.2016 р.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив статус внутрішньо переміщеної особи з 10.10.2016 р., з моменту відмови від соціальних виплат.

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 10.10.2016 р. перерахунок, нарахування пенсії ОСОБА_1, з урахуванням заборгованості у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV .

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Адміністративного апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії постанови.

Суддя :