Справа № 826/14071/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 травня 2017 року № 826/14071/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Келеберди В.І., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання неправомірною бездіяльності, зняття арешту з майна, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі Дергачова М.Ю. з приводу не зняття арешту з належного позивачу рухомого та нерухомого майна при закритті виконавчого провадження (ВП №40264970) з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Севастополі від 09.07.2013 №329-658/ф;

- зняти арешт з всього майна, що належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, накладеного постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі Дергачовим М.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2013 в межах виконавчого провадження №40264970 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Севастополі від 09.07.2013 №329-658/ф;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести відповідні зміни в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та нерухомого майна шляхом направлення відповідної заяви (постанови) про зняття арешту з всього майна, що належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до відповідних органів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що не зважаючи на закінчення виконавчого провадження №40264970 ще у 2013 році, наразі продовжує свою дію арешт на все майно, належне ОСОБА_1, як боржнику у вказаному виконавчому провадженні.

Відділ державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі у судове засідання явку свого представника не забезпечив та заперечень проти позову не надав.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про те, що на останнього у межах спірних правовідносин не покладено обов'язку з вчинення дій, пов'язаних зі зняттям арешту, оскільки вказані повноваження положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, покладено на управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Києві Мокринськой Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2013 (ВП №40264970) з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Севастополі від 09.07.2013 №329-658/ф про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету Ленінського району міста Севастополя суми у розмірі 340,00 грн.

У межах вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Києві Дергачовим М.Ю. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2013, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику - ОСОБА_1.

У той же час, з наявної у матеріалах справи копії повного витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження №40264970 завершено на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Києві від 19.12.2013, у відповідності до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, позивач звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з вимогою про зняття вказаного арешту, на що останнім листом від 27.05.2016 №Л-13889/20.5 повідомлено, що у Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з об'єктивних причин (тимчасова окупація Автономної Республіки Крим), відсутня можливість витребувати у посадових осіб органів державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим інформацію про стан виконання рішень суду, інших органів (посадових осіб), що перебувають на виконанні в даних органах державної виконавчої служби та вжити відповідних заходів реагування до вказаних посадових осіб.

Вважаючи факт продовження існування вказаного арешту необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, у тому числі, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому, приписами частини першої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено мету такого арешту, а саме: арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (частина друга статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, вказаними законодавчими положеннями передбачено за загальним правилом обов'язок державного виконавця зняти арешт у разі закінчення виконавчого провадження за умови відсутності законодавчих обмежень, визначених у частині першій статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається, а відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не доведено наявності таких обмежень, з урахування факту закінчення виконавчого провадження №40264970 на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, продовження існування арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2013, не відповідає меті його застосування, а саме: забезпечення реального виконання рішення, з огляду на його фактичне виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про протиправність бездіяльності відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі з приводу не зняття арешту з належного позивачу рухомого та нерухомого майна при закінченні виконавчого провадження №40264970 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Севастополі від 09.07.2013 №329-658/ф.

У той же час, слід зазначити, що пунктом 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на території, яка відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією України, здійснюється відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Таким чином, суд вказує, що наведеними законодавчими положеннями обов'язок з виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Севастополі від 09.07.2013 №329-658/ф щодо ОСОБА_1, який має своє місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим (місто Севастополь), наразі покладено на відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, а тому саме вказаний суб'єкт здійснює дії щодо зняття арешту, накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2013 у межах виконавчого провадження №40264970.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі з приводу не зняття арешту з належного позивачу рухомого та нерухомого майна при закінченні виконавчого провадження №40264970 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Севастополі від 09.07.2013 №329-658/ф.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Келеберда В.І.

Мазур А.С.