Справа № 348/1566/16-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3910/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Болюк Н.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВCТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі -ОУПФ) у якому просив:

визнати дії відповідача неправомірними з приводу відмови щодо неврахування при розрахунку пенсії суми районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував за період роботи в районах Крайньої Півночі;

визнати незаконною відмову ОУПФ щодо включення з нульовим значенням доходу за період з 19.04.1999 по 01.01.2004 на час здійснення позивачем підприємницької діяльності;

зобов'язати ОУПФ здійснити перерахунок пенсії починаючи з 20.12.2013, з урахуванням розміру заробітної плати за період роботи з 2.07.1981 по 3.01.1983, з 3.01.1983 по 20.11.1984, з 26.12.1985 по 11.02.1986, з 18.02.1996 по 27.05.1991, з 09.07.1996 по 27.03.1997 та з 6.10.1997 по 27.01.1999, з 16.02.2006 по 22.12.2007, з 17.03.2011 по 11.02.2012 та з 22.05.2012 по 31.12.2012, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки за весь період роботи, виплатити ОСОБА_1 недоплачені суми пенсії та виплачувати таку в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин;

зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру пенсії, починаючи з 20.12.2013, з урахуванням фактичного страхового стажу та виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду підприємницької діяльності з 19.04.1999 по 01.01.2004;

зобов'язати ОУПФ провадити щомісячні виплати перерахованої пенсії з дня звернення з заявою про нарахування пенсії, тобто з виплатою заборгованості, що утворилася.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що він починаючи з 1981 року працював вахтово-експедиційним методом у районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та на нього поширюються пільги встановлені на той час діючим законодавством, зокрема щодо зарахування до заробітної плати при обчисленні пенсії північної надбавки та районного коефіцієнту. Однак при зверненні до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахування зазначених доплат йому відмовлено у такому перерахунку. Крім того, зазначає, що ОУПФ при обчисленні пенсії неправомірно було зарахованого його періоди роботи з 19.04.1999 по 01.01.2004 як фізичної особи-підприємця, оскільки до 2004 року він не був зареєстрований в ОУПФ як платник страхових внесків.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2017 року у справі №348/1566/16-а позов задоволено частково. Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 20.12.2013 по 04.03.2016 включно - залишено без розгляду. Визнано протиправною відмову ОУПФ щодо неврахування при розрахунку позивачу, пенсії суми районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував за періоди роботи в районах Крайньої Півночі. Зобов'язано ОУПФ здійснити з 05.03.2016 перерахунок та виплату недоплачених ОСОБА_1 сум пенсії з врахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку він отримував:

-у ТОВ «Содружество-Радужный-2» з 16.02.2006 по 22.12.2007 на підставі архівної довідки №568/03-С від 17.06.2013;

-у ТОВ «КомиКуэст Интернешнл» з 17.03.2011 по 11.02.2012 на підставі довідки №19 Б від 10.02.2012; та на підставі довідки №41 Б від 22.02.2013;

-у ТОВ «КНГ-Сервис» з 22.05.2012 по 31.12.2012 на підставі довідки №784 від 28.05.2013, та виплатити йому недоплачені суми пенсії і виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Визнано протиправними дії відповідача щодо включення нульовим значенням доходу позивача за період з 19.04.1999 по 01.01.2004, коли він здійснював підприємницьку діяльність як особа - суб'єкт підприємницької діяльності. Зобов'язано ОУПФ провести перерахунок ОСОБА_1 розміру пенсії, починаючи з 05.03.2016 року, з урахуванням фактичного страхового стажу та виключенням з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду підприємницької діяльності з 19.04.1999 по 01.01.2004. В решті позову відмовлено.

Постанову оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі вказує, на те, що вимоги позивача щодо включення до заробітної плати для обчислення пенсії районного коефіцієнту та північної надбавки за період з 1996 по 2012 роки є безпідставними, так як із набранням чинності з 01.01.1992 Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) районного коефіцієнту та північної надбавки під час обчислення стажу роботи та середньомісячного заробітку не передбачено, як в подальшому не було передбачено і Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити частково з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того що доведеним є факт роботи позивача у районах Крайньої Півночі в спірні періоди, а тому у нього є право на зарахування до пенсії для її обчислення заробітної плати з урахуванням сум районного коефіцієнту та північної надбавки.

Повністю погодитися з висновками цього суду не можна з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ОУПФ та отримує пенсію по віку на пільгових умовах з 20.12.2013. Умовою для призначення такої пенсії було зарахування до його трудового стажу роботи у районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них, яку він виконував в період з 02.07.1981 по 31.12.2012 у пільговому розмірі з розрахунку один рік за один рік і шість місяців.

04.07.2016 позивач звернувся до ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки. Мотивами такого звернення було те, що під час призначення такої пенсії її обчислено без урахування північної надбавки та районного коефіцієнту, які нараховувались із заробітною платою у відповідному розмірі (а.с.8-9).

На підтвердження таких нарахувань ОСОБА_1 було подано відповідні довідки про заробітну плату (а.с.45-51).

Крім того, позивач зазначає, що у період з 19.04.1999 по 01.01.2004 він займався підприємницькою діяльністю, будь-якого доходу за цей час він не отримував. Згідно індивідуальних даних персоніфікованого обліку та відомостей ОУПФ про застраховану особу сума його заробітної плати за спірний період складає нуль гривень, цей же розмір було включено при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, що суттєво зменшило її розмір. А тому, вказаний період на думку позивача має бути виключений з розрахунку заробітної плати.

У відповідь на вищевказану заяву ОУПФ листом від 15.07.2016 №126/с-15 повідомило ОСОБА_1, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи до 01.01.1992 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього союзу РСР зараховуються до заробітної плати при обчисленні пенсії північна надбавка та районний коефіцієнт. Після 01.01.1992 підстав для врахування заробітної плати із врахуванням таких доплат немає.

Щодо порушеного у заяві питання про період підприємницької діяльності позивача, то зарахування заробітної плати для таких осіб після 01.01.2004 за даними персоніфікованого обліку, а так як останнім за спірні періоди не подавалась звітність до системи персоніфікованого обліку, то заробітну плату за цей період було враховано з нульовим значенням (а.с.10-11).

Із змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.5 розділу XV «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Положеннями ст.3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 встановлено, що у випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали у районах Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Угодою про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 передбачено, що обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Відповідно до ст.66 Закону №1788-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу) з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з «Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій» затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 03.08.1972 №590, Законом СРСР від 15.05.1990 №1480-I «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» (далі - Закон №1480-I) особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.

Частиною 1 ст.41 Закону 1058-IV встановлено, що до заробітної плати (доходу для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 78 Закону №1480-I було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до статті 11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Із долучених позивачем архівних довідок, які підтверджували факт його роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до цих районів, та отримання ним сум заробітної плати з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, видно, що у період з 02.07.1981 по 03.01.1983 та з 18.02.1986 по 27.05.1991 із нарахованої заробітної плати сплачувались страхові внески (а.с.45-46).

Відтак, з урахуванням вищенаведених законодавчих норм при визначені розміру заробітної плати за період з 02.07.1981 по 03.01.1983 та з 18.02.1986 по 27.05.1991 для обчислення пенсії така мала б враховуватись із урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Потрібно зазначити, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив врахувати при обчисленні пенсії районний коефіцієнт та північну надбавку за вищевказані періоди. Однак, судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено, що відповідачем вже враховано районний коефіцієнт та північна надбавка при обчисленні його пенсії за спірні періоди.

Крім того, як вірно встановлено цим судом, у матеріалах справи немає жодних відомостей про нараховану заробітну плату за період роботи позивача з 09.07.1996 по 27.03.1997 та з 06.10.1997 по 27.01.1999, а відтак і підстав для врахування його заробітку за ці періоди при обчисленні пенсії немає.

Щодо періодів з 16.02.2006 по 22.12.2007, 17.03.2011 по 11.02.2012 та з 22.05.2012 по 31.12.2012, заробітна плата за які має бути зарахована для обчислення пенсії з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, оскільки факт її отримання із відповідними доплатами підтверджується відповідними довідками, то необхідно вказати таке.

Так дійсно, в матеріалах справи знаходяться довідки про заробітну плату, яка за перелічені періоди роботи виплачувалась із північною надбавкою та районним коефіцієнтом, однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги позивача щодо врахування їх при визначенні розміру пенсії є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на таке (а.с.49-51).

Частиною ч.3 ст.96 Закону №1480-I передбачено, що при вибутті осіб, які проживають у районах, де до заробітної плати встановлено районні коефіцієнти, за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Із набранням чинності з 01.01.1992 Законом №1788-XII районного коефіцієнту та північної надбавки під час обчислення стажу роботи та середньомісячного заробітку не передбачено, як в подальшому не було передбачено і Законом №1058-IV.

Тобто, з 01.01.1992 в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначаються пенсії, проводиться за виключенням районного коефіцієнту та північної надбавки.

Обчислення розміру пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки буде проводитися за періоди роботи до 01.01.1992.

А так, як за періоди до 01.01.1992 заробітна плата при обчисленні пенсії була розрахована з урахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки, то позовні вимоги ОСОБА_1 щодо врахування при визначенні розміру пенсії районного коефіцієнту та північної надбавки, які такий отримував в період з 1981 по 1991 роки та з 2006 по 2012 роки відповідно до норм Закону №1788-XII задоволенню не підлягають.

Що ж до вимоги позивача про безпідставне врахування його заробітку для обчислення пенсії за нульовою ставкою за періоди підприємницької діяльності з 1999 по 2004 роки, то відповідно до вимог ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Враховуючи те, що в ОУПФ відсутні відомості про заробітну плату позивача за цей період, та ним не подавалась жодна звітність до системи персоніфікованого обліку, так як той із викладених у позові доводів не знаходився в той час на обліку в ОУПФ як платник страхових внесків, то і відповідно заробітна плата при обчисленні пенсії була обрахована з нульовим значенням.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Одночасно, потрібно зазначити, що оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду визначений статтями 99, 100 КАС.

Судом першої інстанції вірно враховано ту обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 5.09.2016, а позовні вимоги ним заявлені з 20.12.2013, такий не надав доказів того, що ним був пропущений строк для звернення до суду з поважних причин, тому, з огляду на наведене, позовні вимоги за період з 20.12.2013 (день призначення пенсії) по 04.03.2016 підставно були залишені судом без розгляду у відповідності до положень ст.100 КАС.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а оскаржувану постанову в частині задоволення позову та розподілу судових витрат слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2017 року в частині задоволення позову та розподілу судових витрат скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В решті постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повний текст виготовлений 02 червня 2017 року.