Справа № 802/2047/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2047/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Юлія Миколаївна

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

23 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Охримчук М.Б.,

за участю:

представника позивача: Мартиненка Олександра Олександровича

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Американські технології" до Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області в особі сектору з питань державної реєстрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство "Геліос -П-А", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року приватне підприємство "Американські технології" звернулось до суду з позовом до Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області в особі сектору з питань державної реєстрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство "Геліос -П-А", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник третьої особи фермерського господарства "Геліос -П-А" підтримала доводи апеляційної скарги, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач та треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 20 жовтня 2007 року між ПП "Американські технології" та ОСОБА_6 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 4,8299 га, строком на 10 років для ведення товарного виробництва сільськогосподарської продукції, яка розташована на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Даний договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії Центр ДЗК, про що до Державного реєстру земель внесено запис 12 лютого 2008 року за №8 відділом відділі Вінницької регіональної філії Центр ДЗК. Зазначена земельна ділянка успадкована ОСОБА_4

Також, між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки від 05 лютого 2008 року, який зареєстровано у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії Центр ДЗК, про що до Державного реєстру земель внесено запис від 30 травня 2008 року за №01. На виконання зазначеного договору оренди земельної ділянки ОСОБА_7 передав у платне користування позивачу строком на 10 років для ведення товарного виробництва сільськогосподарської продукції земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2, площею 5,1086 га), яка розташована на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Зазначена земельна ділянка успадкована ОСОБА_5

З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що до завершення строку дії договорів оренди земельних ділянок державним реєстратором сектору з питань державної реєстрації Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 30947901 від 15.08.2016 року щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, винесене на підставі договору оренди земельної ділянки №215 від 01.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та фермерським господарством "Геліос - П - А" та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 30947758 від 15.08.2016 року щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, винесене на підставі договору оренди земельної ділянки №218 від 01.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та фермерським господарством "Геліос - П - А".

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельну ділянку, укладення договорів оренди землі та їх реєстрація на час вчинення сектором з питань державної реєстрації Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області оскаржуваних рішень регулювалися Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України "Про оренду землі" (далі - Закон №161-XIV), Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (далі - Закон №1952-IV, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), Законом України "Про Державний земельний кадастр" (далі - Закон №3613-17), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року (далі - Порядок №703).

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

За приписами частини третьої статті 10 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, передбачених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

У пункті 3 частини третьої цієї ж норми зазначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

З аналізу наведених норм вбачається, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Статтею 18 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, про що зазначено в частині четвертій статті 18 Закону №1952-IV.

Відповідно до статті 24 Закону №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З матеріалів справи вбачається, що між ПП "Американські технології" та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 укладені договори оренди землі строком на 10 років, з яких вбачається що відповідно до пункту 43 вказаних договорів, вони набирають чинності після їх підписання сторонами та державної реєстрації.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, згідно відомостей, які містяться у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, містяться відомості щодо реєстрації договорів оренди оспорюваних земельних ділянок між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ПП "Американські технології".

Громадяни, з якими позивач укладав договори оренди померли, а права власності на спірні земельні ділянки перейшли до ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта про те, що оскільки орендодавці, які укладали договори оренди із ПП "Американські технології" померли, то договори оренди, які вони укладали з моменту їх смерті, втратили чинність.

Крім того, як було встановлено судом апеляційної інстанції, в матеріалах реєстраційних справ про державну реєстрацію речових прав на спірні земельні ділянки відсутні відомості щодо направлення державним реєстратором запитів до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 01 січня 2013 року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області в особі сектору з питань державної реєстрації, в порушення вимог чинного законодавства, при проведенні державної реєстрації речових прав за договорами оренди землі, укладеними між фермерським господарством "Геліос-П-А" та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 належним чином не перевірила, чи вже зареєстровані права оренди на спірні земельні ділянки, внаслідок чого неправомірно здійснила повторну реєстрацію договорів оренди одних і тих же земельних ділянок, а тому рішення відповідача про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок № 30947758 від 15.08.2016 року та №218 від 01.08.2016 року підлягають скасуванню.

Проаналізувавши доводи апелянта та наявні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням норм чинного законодавства.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 травня 2017 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.