Справа № 182/1622/17(2-а/0182/282/2017)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 рокусправа № 182/1622/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Олефіренко Н.А. Чумака С. Ю.

розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року по справі № 182/1622/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати бездіяльність щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових неправомірною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» як учаснику бойових дій у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за 2016 рік, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України з причин пропуску строку звернення до суду.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, вказавши на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що строк звернення до суду не пропустив, оскільки не має юридичної освіти, не знає особливостей чинного законодавства. Про те, що позивач має право як учасник бойових дій на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком він дізнався у лютому 2017 року після звернення до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Крім того, факт отримання зазначеної допомоги у червні 2016 року в розмірі 920,00 грн. не інформує позивача про існування такої допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога до 5 травня є разовою виплатою, яка позивачем отримана 02.06.2016, а тому про порушення своїх прав щодо отримання грошової допомоги в меншому розмірі він повинен був дізнаватися під час її отримання. Враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом (30.03.2017), шестимісячний строк на звернення до суду з цим позовом сплинув.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Зі змісту позову, матеріалів справи та апеляційної скарги встановлено, що позивачем оскаржуються бездіяльність щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових до 5 травня відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком за 2016 рік, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та не заперечується позивачем, що грошова допомога до 5 травня як учаснику бойових дій в розмірі 920,00 грн. була отримана позивачем 02.06.2016. Тобто, саме з цього моменту обчислюється строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому адміністративний позов подано тільки 30.03.2017, тобто вже після визначеного частиною 2 статті 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Крім того, суд першої інстанції за встановлених у даній справі обставин обґрунтовано вважав одну з наведених позивачем причин пропуску строку для звернення до суду з позовом, а саме юридичну необізнаність, неповажною оскільки позивачем не надано будь-яких підтверджень щодо намагань вчинення дій на захист заявлених ним прав навіть без застосування юридичних процедур, невдалих звернень до суду із позовами або за безоплатною правовою допомогою.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем було пропущено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, які він вважає порушеними, а відтак суд дійшов правомірного висновку про залишення позовних вимог без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 99, 100, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року по справі № 182/1622/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.Ю. Чумак