Справа № 710/165/15-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Київ К/800/21937/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Пасічник С.С.,
Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 3 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області про визнання неправомірною відмови у призначенні і виплаті їй пенсії за вислугу років та зобов'язання відповідача здійснити призначення і виплату їй такої пенсії.

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 3 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 3 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років.

Листом від 7 листопада 2014 року № 3522/04 відповідач повідомив ОСОБА_4 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років. Рішення мотивоване тим, що згідно поданих позивачем документів стаж, що зараховується до вислуги років, становить 23 роки 3 місяці 20 днів, в тому числі як працівник охорони здоров'я - 18 років 8 місяців 21 день і робота на виборній посаді - 4 роки 6 місяців 20 днів. Період за час вимушеного прогулу, за який проведено виплату відповідно до рішення Апеляційного суду Черкаської області від 15 березня 2013 року (справа № 22ц/793/531/13), Управлінням Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області до спеціального стажу не зараховано, виходячи з того, що позивач у цей період не працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відмова відповідача у призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років є неправомірною.

У відповідності до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працювала на посаді завідуючої санітарно-гігієнічним відділенням Державного закладу «Ватутінська міська санітарно-епідеміологічна станція» Міністерства охорони здоров'я України та за сумісництвом - лікарем з гігієни дітей і підлітків.

У квітні 2006 року на підставі рішення Ватутінської міської ради Черкаської області позивач обрана секретарем цієї ради. 19 листопада 2010 року ОСОБА_4 звільнена з виборної посади у зв'язку із закінченням строку повноважень.

Оскільки у поновленні на попередній або іншій рівнозначній посаді їй відмовлено, ОСОБА_4 звернулася за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 15 березня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та частково задоволено позов. Визнано неправомірною відмову Державного закладу «Ватутінська міська санітарно-епідеміологічна станція» Міністерства охорони здоров'я України щодо поновлення ОСОБА_4 на попередній роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду.

Таким чином, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору виходили з того, що позивач з 18 лютого 2011 року по 15 березня 2013 року (2 роки 27 днів) перебувала у вимушеному прогулі, що встановлено рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 15 березня 2013 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з того, що спеціальний стаж позивача з урахуванням часу вимушеного прогулу складає 25 років 4 місяці 17 днів, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Шполянського районного суду Черкаської області від 3 березня 2015 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року прийняті з додержанням норм права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 3 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.