Справа № 803/300/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5522/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Мацьків М. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування висновку, наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2017 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування висновку від 13 лютого 2016 року, наказу № 41 о/с від 02 березня 2016 року, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку звернення до суду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали було допущено порушення норм процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення такої.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Крім того, встановлення таких строків дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, спонукає до своєчасного вчинення ними процесуальних дій, передбачених КАС України, не зловживаючи ними.

Згідно із частиною третьою статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що спір ОСОБА_1 із Головним управлінням Національної поліції у Волинській області, Атестаційною комісією №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області виник з приводу звільнення позивача із публічної служби, відтак строк звернення до адміністративного суду із даним спором становить один місяць.

Встановлено, що оскаржуване рішення атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області було прийнято 13 лютого 2016 року. При цьому, з атестаційного листа позивача вбачається, що з рішенням атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області він був ознайомлений особисто під підпис 19 лютого 2016 року.

Таким чином, про порушення своїх прав щодо невідповідності займаній посаді позивач дізнався 19 лютого 2016 року в день ознайомлення з результатами атестування.

Оскаржуваним наказом т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Волинській області від 02 березня 2016 року № 41 о/с майора поліції ОСОБА_1, старшого інспектора-чергового Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, з 02 березня 2016 року було звільнено зі служби в поліції, відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність). Підставою для звільнення позивача був висновок атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області від 13 лютого 2016 року.

Також встановлено, що на виконання пункту восьмого статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України ГУ НП у Волинській області, в день видачі наказу 02 березня 2016 року, позивачу надіслано рекомендований лист № 362/01/12/1-2016. Позивач в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив, що наказ про звільнення йому надійшов поштою в квітні 2016 року.

Крім того, з витягом наказу про звільнення зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) згідно поштового повідомлення Укрпошти № 475, рекомендований лист ГУ НП у Волинській області позивач отримав особисто ще 07 березня 2016 року.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивачу станом на березень 2016 року було відомо про оскаржуване рішення атестаційної комісії від 13 лютого 2016 року та наказ ГУ НП у Волинській області № 41 о/с від 02 березня 2016 року, тобто, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів з боку відповідача позивач дізнався ще в лютому та березні 2016 року відповідно.

Водночас адміністративний позов подано позивачем до суду лише 02 березня 2017 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Волинського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском встановленого частиною третьою статті 99 КАС України місячного строку звернення до суду.

У відповідності до статті 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об'єктивний характер, та з обставин незалежних від відповідача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку, є звернення зі скаргами до різних установ, а саме до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. та Голови парламентської фракції «Блок Петра Порошенка» (на той час) Луценка Ю.В. щодо незаконного звільнення зі служби в поліції. За результатами вказаних звернень, отримавши відповіді від 10 квітня 2016 року, 25 травня 2016 року, 16 червня 2016 року та впевнившись, що вони не дали ніякого позитивного результату, позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Стасюка В. Я. 03 лютого 2017 року та 15 лютого 2017 року.

Зазначена позивачем обставина носить суб'єктивний характер, оскільки пов'язана з неналежним способом захисту порушеного права та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про своє звільнення.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Пунктом 9 частини першої статті 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено право на суд, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справах Стаббігс та ін.. проти Великобританії від 22.10.1996 року, Девеер проти Бельгії від 27.02.1980 року).

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі № 803/300/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський

Повний текст судового рішення виготовлено 30 травня 2017 року.