Справа № 815/7487/16
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7487/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просила суд:

- зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області прийняти в роботу документи і матеріали щодо земельної ділянки площею 0,0896 га, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з, відповідно до рішення Одеської міської ради № 1114-УІІ від 21.09.2016 року;

- зобовязати державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області виключити відомості з публічної кадастрової карти України про право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :40:026:0025 на місці фактичного розташування земельної ділянки по вул. Ак. Вільямса, 41-з.

Ухвалою суду від 23.01.2017 року, яка занесена до журналу судового засідання до участі у справі залучено третю особу на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 31.10.2003 року №027523 є власником будинку за адресою: вул. Ак. Вільямса, 41-з. 25.03.2016 року з метою приватизації земельної ділянки позивач звернулась до інженера-геодезиста ФОП ОСОБА_3 із замовленням на здійснення топографо-геодезичного вишукування земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з. По факту проведених робіт спеціалістом було встановлено, що на публічній кадастровій карті України на частину вказаної земельної ділянки, зазначений кадастровий номер :40:026:0025. По даному факту було повідомлено замовника. Замовник на це передав копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672442, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мизикевича, ж/м «Дружний», вул. Перша лінія, 28-г, виданий ОСОБА_2, з тим самим кадастровим номером :40:026:0025. У звязку з тим, що за різними поштовими адресами був зазначений один і той кадастровий номер земельної ділянки :40:026:0025, для усунення розбіжностей було зроблено запит до управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області для отримання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку за кадастровим номером :40:026:0025. Однак, отримано повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № РВ-016 в звязку з тим, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :40:026:0025. Для усунення спірних питань при подальшому оформлені документів на право власності на землю, було рекомендовано звернутись до компетентних органів. 08.08.2016 року позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області із заявою про виправлення помилки у публічній кадастровій карті України, на що 08.09.2016 року була виготовлена майже нечитабельна відповідь за вих. №Ж-1006/0-1353/6-16, з якої вбачалося, що через відсутність в Управлінні відомостей щодо державної реєстрації земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача, відсутні підстави для внесення будь-яких змін до публічної кадастрової карти України. Рішенням Одеської міської ради №1114-VII від 21.09.2016 року було надано згоду на розробку землеустрою для подальшої приватизації позивачем земельної ділянки, на якій розташований належний їй будинок. 09.12.2016 року за вих. № Б-1615/0-1906/6-16 Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області була надана відповідь на запит інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 про надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), згідно якої частина земельної ділянки, що відводиться позивачу, відноситься до земель, що знаходяться у власності фізичної особи, тобто земельної ділянки за адресою: с. Мізікевича, ж/м «Дружний», вул. Перша лінія, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області, внаслідок чого документи та матеріали, надані в інтересах позивача, були повернуті. 14.12.2016 року за вих. № 19-1505-0.11-6235/2-16 Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області за фактом розгляду он-лайн заяви інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 №ЗВ-016 про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :40:026:0025, було повідомлено наступне: відділом Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області згідно з актом прийому-передачі від 01.06.2016 року передано архівні матеріали на земельну ділянку площею 0,082 га, розташовану за адресою: с. Мізікевича, ж/м «Дружний», вул. Перша лінія, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :40:026:0025 (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 672442, реєстр. №83 від 21.01.2008 року, виданий на ім'я ОСОБА_2 та відповідну документацію із землеустрою); книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на зареєстрований державний акт серії ЯЕ № 672442 в Управлінні відсутня; поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером :40:026:0025 не було відкрито. Позивач вважає, що Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області не мало правових підстав повертати документи та матеріали щодо земельної ділянки площею 0,0896 га. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса. 41-з, відповідно до рішення Одеської міської ради № 1114-VII від 21.09.2016 року, яка відводиться позивачу нібито частково за рахунок чужої власності, тому що на земельну ділянку кадастровий номер :40:026:0025 право власності взагалі не набуто, що підтверджується інформацією, наданою безпосередньо самим Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області. При тому завідомо недостовірні відомості про незареєстровану приватну власність на вказану земельну ділянку не були виключені Державним реєстратором Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області з публічної кадастрової карти України, не зважаючи на звернення позивача.

Позивач та її представник у судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові та в заяві про зміну підстав позову.

Представник відповідача Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області у судових засіданнях відносно задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов, які, зокрема, обґрунтовані тим, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування результатами складення документації із землеустрою після її погодження встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органами державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 Порядку ведення Державного земельного кадастру. Виходячи з вищевикладеного, чинним земельним законодавством визначена певна процедура формування та державної реєстрації земельної ділянки. До Управління безпосередньо не надходили на погодження землевпорядна документація позивача, а також заява щодо здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Академіка Вільямса, 43-з, м. Одеса. Управління вважає, що позивачу необхідно згідно пункту 2 рішення Одеської міської ради від 21.09.2016 року за № 1114-УІІ розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у встановленому законом порядку надати на погодження, а після погоджений через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради подати заяву та документацію із землеустрою відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523-р, для здійснення державної реєстрації земельної ділянки та отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідач державний кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 у судових засіданнях відносно задоволення адміністративного позову заперечувала з підстав викладених у письмових запереченнях та поясненнях, зокрема, зазначивши, що відповідачі: Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області та Державний кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області не є органами, до повноважень яких відноситься вирішення земельних спорів. В даному адміністративному позові ОСОБА_1 фактично знову порушує спір про право на земельну ділянку, який уже був вирішений на користь ОСОБА_2 В Управлінні Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області та у Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області наявні відомості про здійснення державної реєстрації земельної ділянки та реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 Рішення 6-ї сесії XXIV скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 24 квітня 2003 року № 147 та Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 прийняті відповідно до вимог чинного законодавства. Спір про право на земельну ділянку вирішений на користь ОСОБА_2, а тому відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 в отриманні довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), оскільки дана довідка видається та включається в проект відведення земельної ділянки лише за умови що земельна ділянка є вільною та не накладається на уже зареєстровані земельні ділянки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, допитавши свідка, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 31.10.2003 року № 027523 є власником будинку, розташованого за адресою: вул. Ак. Вільямса, 41-з (а.с. 24 том 1).

25.03.2016 року з метою приватизації земельної ділянки позивач звернулась до інженера-геодезиста ФОП ОСОБА_3 із замовленням на здійснення топографо-геодезичного вишукування земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з.

Як зазначила позивач, по факту проведених робіт спеціалістом було встановлено, дослівно: «на публічній кадастровій карті України на частину вказаної земельної ділянки, зазначений кадастровий номер :40:026:0025. По даному факту було повідомлено замовника. Замовник на це передав копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672442, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мизикевича, ж/м «Дружний», вул. Перша лінія, 28-г, виданий ОСОБА_2, з там самим кадастровим номером :40:026:0025. У звязку з тим, що за різними поштовими адресами був зазначений один і той кадастровий номер земельної ділянки :40:026:0025, для усунення розбіжностей було зроблено запит до управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області для отримання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку за кадастровим номером :40:026:0025. Однак, нами отримано повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № РВ-016 в звязку з тим, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :40:026:0025. Для усунення спірних питань при подальшому оформлені документів на право власності на землю, рекомендуємо звернутись до компетентних органів».

Судом встановлено, що 08.08.2016 року позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області із заявою про виправлення помилки у публічній кадастровій карті України (а.с. 44-52 том 1), на яку 08.09.2016 року від Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області позивачем була отримана відповідь за вих. №Ж-1006/0-1353/6-16, з якої вбачається, що через відсутність в Управлінні відомостей щодо державної реєстрації земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача, відсутні підстави для внесення будь-яких змін до публічної кадастрової карти України (а.с. 53-54 том 1).

Рішенням Одеської міської ради №1114-VII від 21.09.2016 року «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 28 том 1).

09.12.2016 року за вих. № Б-1615/0-1906/6-16 Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області була надана відповідь на запит інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 про надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), з якої вбачається, що частина земельної ділянки, що відводиться позивачу, відноситься до земель, що знаходяться у власності фізичної особи, тобто земельної ділянки за адресою: с. Мізікевича, ж/м «Дружний», вул. Перша лінія, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області, внаслідок чого документи та матеріали, надані в інтересах позивача, були повернуті (а.с. 25 том 1).

Також листом від 14.12.2016 року за вих. № 19-1505-0.11-6235/2-16 Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області за фактом розгляду он-лайн заяви інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 №ЗВ-016 про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :40:026:0025, останнього було повідомлено про наступне: «Відділом Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області згідно з актом прийому-передачі від 01.06.2016 року передано архівні матеріали на земельну ділянку площею 0,082 га, розташовану за адресою: с. Мізікевича, ж/м «Дружний», вул. Перша лінія, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :40:026:0025 (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 672442, реєстр. №83 від 21.01.2008 року, виданий на ім'я ОСОБА_2 та відповідну документацію із землеустрою). Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на зареєстрований державний акт серії ЯЕ № 672442 в Управлінні відсутня. Поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером :40:026:0025 не було відкрито» (а.с. 26-17 том 1).

Також судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672442 від 21.01.2008 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,082 га, яка розташована за адресою: с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Перша лінія, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :40:026:0025 (а.с. 138 том 1).

Під час судового розгляду справи, судом на адресу Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області було направлено запит (від 24.01.2017 року вих. № 815/7487/16/2102/17) щодо витребування наявної в Управлінні належним чином завіреної інформації щодо земельної ділянки кадастровий номер: :40:026:0025, яка зареєстрована на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 21.01.2008 року за ОСОБА_2, з наданням документів, які стали підставою видачі зазначеного акту.

На вищезазначений запит суду, від Управління отримано лист від 30.01.2017 року № 9-1505-0.15-253/2-17, з якого вбачається, що в Управлінні станом на 31.12.2012 рік згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявна інформація щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 672442, реєстр. № 83 від 21.01.2008 року, виданий на підставі рішення 6-ї сесії ХХІУ скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0:40:026:0025 (а.с. 232-233 том 1).

Також в матеріалах справи міститься витяг з Державного земельного кадастру, виданий 16.03.2017 року за № НВ-017, згідного якого земельна ділянка за ОСОБА_2 з кадастровим номером :40:026:0025 зареєстрована 21.01.2008 року.

Також судом встановлено, що з 2009 року по теперішній час ОСОБА_2 оскаржується у судовому порядку свідоцтво про право власності на домоволодіння. Так, на даний час у провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває обєднана цивільна справа № 520/7221/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Київської районної адміністрації, Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння ОСОБА_1, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з, визнання незаконним та скасування розпорядження Київської районної адміністрації та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Також судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2009 року (цивільна справа № 2-1124/09), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2010 року по справі № 22ц-2792010р. було встановлено, що ОСОБА_1 набула права користування спірною земельною ділянкою з 1994 року на підставі придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 будівлі складу відповідно до ст. 30 Земельного кодексу Української РСР від 1990 року.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 червня 2010 року було скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2010 року.

Верховним Судом України було встановлено, що земельна ділянка, на якій частково розташований житловий будинок, прийнятий в експлуатацію Київською райадміністрацією, була надана ОСОБА_2 у користування в 1991 році - до продажу в 1994 році двом особам: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - складського приміщення для розібрання на будівельні матеріали, що не є належним обґрунтуванням набуття ОСОБА_1 на підставі ст. 30 ЗК Української РСР 1990 року права власності на спірну земельну ділянку разом із придбаними цими особами обєктів нерухомості.

Крім цього ухвалою Верховного Суду України від 02 червня 2010 року встановлено, що продаж ОСОБА_1 та ОСОБА_5 приміщення складу згідно рішення уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» не являється підставою набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, на якій цей склад був розташований, оскільки цим рішенням питання щодо надання ОСОБА_1 чи ОСОБА_6 конкретної земельної ділянки із зазначенням її розміру не вирішувалось.

Також в матеріалах справи містяться копії судових рішень, які набрали законної сили та з яких вбачається, що між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 наявний спір про право, зокрема, щодо правомірності користування ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з (а.с. 153-176 том 1).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, вирішуючи спір по суті в межах заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області (надалі по тексту Управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Управління діє на підставі Положення про Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 26 від 03.03.2015 року (із змінами).

Відповідно до частини 3 ст. 79-1 Земельного кодексу України підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі сформовані земельні ділянки.

Згідно із статтею ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

При цьому, частиною 2 вказаної статті встановлений вичерпний перелік механізмів формування земельних ділянок, яке здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України підставою набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, або за результатами аукціону. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, статтею 118 Земельного кодексу України визначено, що громадянин, зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцево самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. У клопотанні зазначає цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додає графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

У звязку із тим, що спірна земельна ділянка розташована в місті Одеса, то з клопотанням позивачу необхідно звертатись до Одеської міської ради - органу місцевого самоврядування, до повноважень якої відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, віднесено вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність із земель комунальної власності.

Як встановлено судом, Одеська міська рада прийняла рішення від 21.09.2016 року за № 1114-УІІ «Про надання дозволів громадян на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» згідно п. 41 переліку у додатку № 1 до цього рішення надана згода ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення присадибної земельної ділянки, що розташована за адресою: м Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазнає, що чинним земельним законодавством визначена певна процедура формування та державної реєстрації земельної ділянки.

ОСОБА_7, який встановлено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є ОСОБА_7 України «Про Державний земельний кадастр» (надалі по тексту ОСОБА_7).

Відповідно до ст. 1 Закону державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей щодо формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За нормами ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язана із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється (частина статті 9 Закону).

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється відповідно до Закону та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постаново Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (надалі по тексту - Порядку).

Так, згідно з пунктами 9, 110 вищезазначеного Порядку, зокрема, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам та проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства віднесено до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства у районах та містах обласного значення.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації);

- електронний документ.

Судом встановлено, що не спростовувалось позивачем, до Управління безпосередньо не надходили на погодження землевпорядна документація позивача, а також заява щодо здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Академіка Вільямса, 43- м. Одеса.

Також суд звертає увагу, що статтею 26 Закону України «Про землеустрій» визначено вичерпний перелік документації із землеустрою до якого не входить технічний звіт про топографічне знімання. Відповідно до ст. 118, ст. 186-1 Земельного кодексу України на погодження до Управління подається проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд зазначає, що пояснювальна записка разом з додатком до технічного звіту про топографічне знімання в М 1:500 земельної ділянки за адресою: м Одеса, вул. Ак. Вільямса, буд. 41-з, виконана спеціалістом ФОП ОСОБА_3, не можуть бути враховані судом, як належні докази по справі щодо виготовлення землевпорядної документації по відводу земельної ділянки ОСОБА_1

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача відносно того, що позивачу необхідно згідно пункту 2 рішення Одеської міської ради від 21.09.2016 року за № 1114-У розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у встановленому законом порядку подати на погодження, а в подальшому після погодження, через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради подати заяву та документацію із землеустрою відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 року № 523-р, для здійснення державної реєстрації земельної ділянки та отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Також суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до п. 9 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від

17.10.2012 року № 1051, виправлення помилок у Державному земельному кадастрі віднесено до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру у районах, містах обласного значення.

При цьому, як судом встановлено, в Управлінні відсутні відомості щодо помилок у відомостях державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :40:026:0025, що розташована за адресою: с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Перша лінія, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області. Відомості про земельну ділянку, що розташована за адресою: м Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-з в Державному земельному кадастрі відсутні.

Разом з тим, згідно Каталогів координат кутів зовнішніх меж землекористування по землекористувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1, судом встановлено наявність розбіжностей в координатах земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Перша лінія, 28 г та за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 41-3 (а.с. 33 том 2, 31 том 3), межі яких, як встановлено в ході розгляду справи, частково територіально накладаються одна на одну.

Також, як встановлено судом, постановою Київського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 року в адміністративній справі №1512/14737/2012 відмовлено у задоволенні позову про визнання нечинним рішення 6-ї сесії XXIV скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району № 147 від 24 квітня 2003 року про надання земельної ділянки площею 0,082 га та визнання нечинним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №2672442, реєстр. №83 від 21.01.2008 року, виданого ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,082 га, що розташована за адресою: с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Перша лінія, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області.

З огляду на викладене, суд зазначає, що між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 наявний спір з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, який відповідно до статті 158 Земельного кодексу України вже вирішено на користь ОСОБА_2, яка є власником земельної ділянки площею 0,082 га, що розташована за адресою: с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Перша лінів, 28 «г» Овідіопольського району Одеської області.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

В силу ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку всім наданим сторонами на час розгляду справи доказам; суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку із чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Разом з тим суд враховує, що в рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 року у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої ст. 124 Конституції України (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) в п. 3 зазначено, що положення частини другої ст. 124 Конституції України треба розглядати у системному зв'язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у т.ч. судовий захист. Для забезпечення судового захисту Конституція України у ст. 124 встановила принципи здійснення правосуддя виключно судами. Із змісту частини другої ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням.

Таким чином, позивач, враховуючи свою адміністративну правосубєктність, керуючись ст.ст. 48, 56 КАС України, скористалася своїм правом на судовий захист, при цьому згідно ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року його право не може бути обмежене, однак при встановлених судом обставинах підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 29 травня 2017 року.

Суддя С.О. Cтефанов

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

29 травня 2017 року.