Справа № 812/538/16
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року справа №812/538/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року в справі № 812/538/16 за позовом Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Малого приватного підприємства «Стимул», третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області звернулось до суду з позовними заявами, які в подальшому було обєднано в одне провадження. Відповідно до вказаних заяв пенсійний орган просив стягнути з Малого приватного підприємства «Стимул» заборгованість по відшкодуванню сум виплачених пенсій, призначених відповідно до частини 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2) з 01.12.2015 по 25.05.2016, з 01.06.2016 по 25.11.2016, з 01.12.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 28.02.2017 в сумі 7475,65 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на підставі Закону України № 400 від 26.06.1997 та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, підприємство повинно вносити до Пенсійного фонду обовязкові платежі в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Мале приватне підприємство «Стимул» зазначений обовязок не виконало, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_2, стосовно пенсії якого було складено розрахунок, не працював у відповідача на посаді, передбаченій Списком № 2. Проте постановою Вищого адміністративного суду України від 09 жовтня 2014 року в справі № К/800/15763/13 підтверджено право ОСОБА_2 на пільговий стаж у період роботи на МПП «Стимул», тому вимоги Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій відповідають чинному законодавству.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 приватне підприємство «Стимул» (далі відповідач, МПП «Стимул») є юридичною особою, , зареєстрований Кремінською районною Державною адміністрацією Луганської області 30.08.1993 №0000010.

Рубіжанським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області (далі позивач, Рубіжанське ОУПФУ) на адресу відповідача рекомендованою поштою з повідомленням були направлені розрахунки відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»:

- за період з 01.12.2015 по 25.05.2016 на суму 3748,75 грн;

- за період з 01.06.2016 по 25.11.2016 на суму 2484,60 грн;

- за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 на суму 414,10 грн;

- за період з 01.01.2017 по 28.02.2017 на суму 828,20 грн.

Отримання зазначених розрахунків МПП «Стимул» підтверджується, проте сплачені кошти на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій не були.

Вважаючи, що відповідач неправомірно не сплачує відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Рубіжанське ОУПФУ звернулось до суду з вказаним позовом.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірах, зокрема, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених.

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням Законом № 1058-IV чинності (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «б»-«з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 10 жовтня 2011 року в справі № 21-62а11, постанові від 02 жовтня 2012 року в справі № 21-250а12, постанові від 11 лютого 2014 року в справі № 21-471а13.

Щодо підтвердження права ОСОБА_2 на отримання пільгової пенсії та, як наслідок, обовязку відповідача відшкодовувати фактичні витрати на її виплату та доставку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до резолютивної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 09 жовтня 2014 року в справі № К/800/15763/13 (№ 1212/2732/12) Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області зобов'язано зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на посаді електрогазозварника з 06.04.1979 по 09.09.1987, з 15.09.1987 по 10.02.1988, з 22.02.1988 по 30.08.1990, з 04.09.1990 по 11.04.1995, з 17.05.1995 по 21.01.1998, з 03.10.1998 по 11.02.2002, з 13.02.2002 по 05.12.2007.

Додатковою постановою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року в справі № К/800/15763/13(№ 1212/2732/12) зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви ОСОБА_2 від 27 червня 2012 року.

Вказані рішення суду касаційної інстанції набрали законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Окрім цього, за приписами ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин суд першої інстанції не приймає доводи відповідача, що ОСОБА_2 не працював на МПП «Стимул» на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, у період з 03.10.1998 по 11.02.2002.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з цього приводу також не можуть бути враховані судом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено обґрунтованість позовних вимог Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення з Малого приватного підприємства «Стимул» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_2 за періоди з 01.12.2015 по 25.05.2016, з 01.06.2016 по 25.11.2016, з 01.12.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 28.02.2017 в сумі 7475,65 грн.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись статями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року в справі № 812/538/16 за позовом Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Малого приватного підприємства «Стимул», третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року в справі № 812/538/16 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Малого приватного підприємства «Стимул», третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах задовольнити.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Стимул» на користь Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області заборгованість по відшкодуванню сум виплачених пенсій, призначених відповідно до частини 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2) з 01.12.2015 по 25.05.2016, з 01.06.2016 по 25.11.2016, з 01.12.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 28.02.2017 в сумі 7475,65 грн.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_5

ОСОБА_6