Справа № 461/7815/16-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7815/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

за участю представників

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову, винесену 16 травня 2014 року т.в.о. заступника начальника митниці начальника УБК та МП Львівської митниці Міндоходів ОСОБА_5 в справі про порушення митних правил № 0885/20900/14, а також визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк на оскарження постанови.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що оскаржуваною постановою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 204325,77 гривень. Позивач вважає постанову протиправною, такою, що винесена з порушенням норм законодавства, свої вимоги мотивує неповнотою провадження у справі та необ'єктивністю її розгляду, обмеженням її прав під час розгляду справи про порушення митних правил та недопущенням її до участі в розгляді справи, відсутністю у її діях ознак порушення митних правил та невідповідністю викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи. Позивач також вказує, що відповідачем було пропущено строк для накладення адміністративного стягнення.

Крім цього, в позовній заяві позивач просить про поновлення пропущеного строку на оскарження вищевказаної постанови, мотивовану тим, що дізналась про існування такої 21 листопада 2016 року після ознайомлення представника позивача із матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмових запереченнях, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з постанови про порушення митних правил №0885/20900/14від 16 травня 2014 року, 27 березня 2013 року ТОВ "Експрес Трейдінг" (директором якого була позивач) до Львівської митниці для здійснення митного оформлення вантажу "одяг вживаний"було подано документи: вантажна митна декларація форми МД-2, МД-3, МД-6 ІМ 40 № 209140000/2013/009266, carnetTIR № ХК 72682177, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № BP 0154949, рахунок-фактуру № SID4038, контракт № 12/12/12 від 12 грудня 2012 року. Відповідно до вказаних документів, задекларована вартість товару становила 17982,04 дол. США, що станом на 25 березня 2013 року становило 143676,79 грн. Разом з тим, відповідно до листів митних органів ОСОБА_6 від 30 липня 2013 року та від 09 грудня 2013 року ТОВ "Експрес Трейдінг" для здійснення митного оформлення надав митних органам ОСОБА_6 документи, із яких вбачається, що митна вартість переміщуваного товару становить 25134,60 євро, що станом на 25 березня 2013 року становило 260126,42 грн. З огляду на вищевказане, відповідач дійшов до висновку, що ТОВ "Експрес Трейдінг" в особі його директора було заявлено неправдиві відомості щодо митної вартості товару, що призвело до несплати митних платежів в розмірі 68108,59 грн., відтак, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Судом встановлено, що відповідач дійшов висновку про порушення позивачем митних правил виключно на підставі листів митних органів ОСОБА_6 від 30 липня 2013 року та від 09 грудня 2013 року. При цьому, як вбачається із відповіді від 09 грудня 2013 року, митні органи ОСОБА_6 повідомили, що виконання запиту митних органів України є неможливим та що затребуваних документів (інвойсів) надано не буде.

Таким чином, відповідач міг виявити порушення митних правил виключно на підставі листа митних органів ОСОБА_6 від 09 грудня 2013 року, який було отримано відповідачем 13 вересня 2013 року, що підтверджується листом Департаменту митної справи до відповідача від 13 вересня 2013 року. Враховуючи те, що документи для здійснення митного оформлення вантажу було подано ТОВ "Експрес Трейдінг" до відповідача 27 березня 2013 року, шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення сплив 13 березня 2014 року. Оскаржувана постанова була винесена лише 16 травня 2014 року.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на неї адміністративного стягнення.

Окрім цього, із листа відповідача до Департаменту митної справи від 18 жовтня 2013 року, проекту запиту до митних органів республіка ОСОБА_6, складеного відповідачем 18 жовтня 2013 року, та заперечення відповідача на адміністративний позов вбачається, що відповідач визнав те, що для доказування вини позивача необхідні додаткові документи, що за результатами оцінки відповіді митних органів республіки ОСОБА_6 від 09 грудня 2013 року встановити фактурну вартість товарів, факт заниження митної вартості товарів не видавалося можливим, а також те, що для встановлення додаткових обставин відповідач має намір направити запити до митних органів Великобританії та Латвії.

Незважаючи на вищенаведене, матеріалами справи підтверджується те, що відповідачем не було отримано жодних додаткових доказів та не вжито жодних додаткових заходів для доказування вини позивача та встановлення порушення митних правил. При цьому, 16 травня 2014 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову, що свідчить про неповноту провадження у справі.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваний протокол було складено 16 квітня 2014 року, тобто із пропуском строку передбаченого для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Статтею 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Судом встановлено, що усі листи відповідача до позивача містили реквізити позивача із наступною адресою:Львівська обл., Кам'янко-Бузький район, с. Добротвір, вул. Сагайдачного 8/49. Проте, позивач за такою адресою ніколи не проживала, що підтверджується наданими суду копіями паспорта позивача. У свою чергу, наявні у справі листи відповідача до ТОВ "Експрес Трейдінг"датовані лютим-травнем 2014 року та містять наступну адресу товариства: м. Львів, вул. Газова 26/409. Проте, ТОВ "Експрес Трейдінг" змінило адресу реєстрації 19 грудня 2013 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більше того, у матеріалах справи про порушення митних правил відсутні будь-які докази направлення чи отримання будь-якою кореспонденції як на адресу самого позивача, так і ТОВ "Експрес Трейдінг".

Вищенаведене засвідчує те, що позивача було необґрунтовано не допущено до участі в розгляді справи про порушення митних правил та обмежено у реалізації прав, передбачених МК України.

Окрім цього, висновки відповідача у оскаржуваній постанові про те, що позивач подавав для здійснення митного оформлення митним органам ОСОБА_6 документи не відповідають фактичним обставинам справи, адже як вбачається із наявного у матеріалах справи Контракту № 12/12/12 від 12 грудня 2012 року, товар поставлявся на умовах правил Інкотермс-2010, CPT (Фрахт/перевезення оплачені до) Львів, що виключають можливість подання покупцем, ТОВ "Експрес Трейдінг", документів митним органам іноземної держави, адже обов'язок щодо митного очищення товару для експорту покладався виключно на продавця, тобто будь-яких документів митним органам ОСОБА_6 позивач не міг надавати.

Згідно з ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Жодних доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

Таким чином, зясувавши фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати.

Відповідно до ч. 4 ст. 529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Згідно із ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд приймає до уваги, як належні та допустимі, доводи позивача про поважність причин пропуску строку для оскарження постанови відповідача, адже позивач при винесенні постанови митниці присутній не був, докази повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил у матеріалах судової справи відсутні. Позивач дізналася про наявність оскаржуваної постанови та порушення власних прав 21 листопада 2016 року після ознайомлення її представником із матеріалами виконавчого провадження по виконанню оскаржуваної постанови та повернення з-за кордону, що підтверджується клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи від 18 листопада 2016 року та відмітками штампів у закордонному паспорті позивача.

Жодних доказів на спростування доводів позивача відповідачем надано не було.

Керуючись ст. 19 ч.2, ст.55 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 99, 138, 154, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст.ст. 458, 467, 485, 531МК України, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_4 задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. заступника начальника митниці начальника УБК та МП Львівської митниці Міндоходів (правонаступником якої є Львівська митниця Державної фіскальної служби) ОСОБА_5 про порушення митних правил № 0885/20900/14 від 16 травня 2014 року за ст. 485 Митного кодексу про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 204 325,77 гривень.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька