Справа № 814/382/17
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31.05.2017 р. Справа № 814/382/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., за участю секретаря судового засідання Западнюк К.А.,

представника позивача: Луцишин Я.М.,

представника відповідача: не з'явився,

представника третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

адміністративним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія» «Вектор Плюс», пр-т Московський (пр-т С. Бандери), 28-А, м. Київ, 04655
до відповідачаБаштанського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Полтавська, 41, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101
третя особаОСОБА_3, АДРЕСА_2, 56156
проскасування постанови від 31.01.2012р. № 31051069,
в с т а н о в и в:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія» «Вектор Плюс», звернулось до суду з адміністративним позовом до Баштанського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 31051069 від 31.01.2012 року в частині накладення арешту на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що існування арешту, який накладений на предмет іпотеки, унеможливлює реалізацію позивачем його права іпотеко держателя звернути на нього стягнення шляхом набуття права власності.

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що позивач не є стороною або учасником виконавчого провадження, в задоволенні позову просив відмовити.

В той же час судом встановлено, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з такого.

Позивачем заявлено вимоги про скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, при цьому позивач мотивував свій позов тим, що він є держателем обтяження більш високого рівня - іпотеки, а отже державний виконавець не мав права накладати арешт на спірне майно.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення відповідної процесуальної дії - подання даного позову до суду) для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя (…) Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

При цьому текст норми частини 6 вказаної статті прямо вказує на характер відносин між сторонами - спір; орган, який розглядає спори - суд, тобто суд загальної юрисдикції.

Предметом розгляду в адміністративному судочинстві є дії, рішення та бездіяльність суб'єктів владних повноважень (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України), а не спори між суб'єктами певних правовідносин. Поняття спору свідчить про наявність рівності суб'єктів певних правовідносин, можливість виникнення між ними спору, який вирішує суд. Адміністративним відносинам така ознака не притаманна.

В той же час, справа цивільного судочинства - це спір, який переданий на вирішення до суду, в порядку цивільного-процесуального кодексу.

Оскільки по даній справі суттю вимог є звільнення майна з під арешту (зняття арешту), і підставою такої дії позивач у позові зазначає своє переважне право, як особи з вищим пріоритетом обтяження, а не протиправні дії відповідної посадової особи (наприклад накладення арешту без правової підстави), то в даному випадку наявний спір про право цивільне, а саме про пріоритетність прав держателів обтяжень, підстави виникнення цих обтяжень, тощо. Дії ж державного виконавця носять похідний характер від встановлення цивільних прав осіб на заставлене майно. Отже, позивач у позові фактично просить захистити його цивільне право - право іпотекодержателя, що виникає із цивільних правовідносин.

За таких обставин з даним позовом позивачу необхідно звернутися до суду загальної юрисдикції в порядку Цивільного процесуального кодексу України, а саме до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 157, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі закрити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена особою.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Князєв