Справа № 755/4054/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №755/4054/17 Головуючий у 1-й інстанції: Виниченко Л.М.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Межевича М.В.

Федотова І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання призначення пенсії за віком на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Лівобережне ОУПФ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування розпорядження від 09.09.2016 р. №9425, рішення від 03.06.2016 р. №76; зобов'язання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 03.04.2016 р.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року позов в частині вимог за період з 03.04.2016 р. по 14.09.2016 р. залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2016 р. №76 відмовлено у підтвердженні права на зарахування періодів роботи позивача з 31.07.1979 р. по 11.11.1980 р. в якості слюсаря-електромонтажника гарячих дільниць робіт 2р. «сгс» цеха №13, з 30.12.1982 р. по 02.02.1996 р. в якості слюсаря-електрика 4р. «гс» на гарячих дільницях робіт ливарного цеха №13 на ПАТ «Вектор», ліквідованому у зв'язку з банкрутством, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах списками №1 та №2 за нормами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 3 ч. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням Лівобережного ОУПФ №9425 від 09.09.2016 р. відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з підстав відсутності з 31.07.1979 р. по 11.11.1980 р. посади у списках, що дають право на призначення пільгової пенсії та з 30.12.1982 р. по 02.02.1996 р., відсутності атестаціях робочих місць на підприємстві після 21.08.1992 р. та відсутністю інформації про нарахування заробітної плати за період: з 30.12.1982 р. по 31.12.1982 р., з 01.05.1990 р. по 31.05.1990 р., з 01.10.1991 р. по 31.10.1991 р., з 01.05.1993 р. по 30.06.1993 р., з 01.10.1994 р. по 31.10.1994 р., з 01.01.1995 р. по 02.02.1996 р.

Листом Лівобережного ОУПФ від 15.09.2016 р. №6814 позивача повідомлено, що розпорядженням від 09.09.2016 р. № 9425 йому відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах за списком №2 у зв'язку з відсутність пільгового стажу роботи, оскільки рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2016 р. №76 відмовлено у підтверджені права на зарахування періодів роботи з 31.07.1979 р. по 11.11.1980 р. в якості слюсаря-електромонтажника гарячих дільниць робіт 2р.цеха №13, з 30.12.1982 р. по 02.02.1996 р. - в якості слюсаря-електрика 4р. «гс» на гарячих дільницях робіт ливарного цеха №13 на ПАТ «Веркон».

Відповідно до архівної довідки №597, виданої 10.10.2014 р. Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією: позвач з 31.07.1979 р. в цеху №13 працював слюсарем-електромонтажником на гарячих участках робіт 2 р.сгс; з 11.11.1980 р. звільнений з роботи в зв'язку з призовом до лав Радянської Армії; 30.12.1982 р. прийнятий в цех №13 слюсарем -електриком 4 р.пгс. на гарячих участках робіт; з 02.02.1996 р. звільнений з роботи за власним бажанням.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що атестація робочих місць за посадами позивача в спірний період не проводилась. Крім того, посади, які займав позивач не місяться в переліку робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах.

З такими висновками колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. N383, - при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442, та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці та соціальної політики України від 01.09.1992 р. №41, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничою середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

З положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку проведення атестації вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

У свою чергу, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року №21-183а13, від 25 листопада 2014 року №21-519а14, від 17 березня 2015 року №21-585а14, від 02 червня 2015 року №21-572а14, від 17 листопада 2015 року у справі №2-а/679/187/2014.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу. Також, відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається зі змісту наказу АТ "Веркон" ДП «Ливарний завод» №62 від 23.06.1998 р. "Про підсумки проведення атестації робочих місць по охороні праці", наказом затверджено «Перелік професій якими скориговані пільги і компенсації згідно з постановою «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці». В такий перелік не включено посади слюсара-електрика, які займав позивач.

Докази проведення атестації по посадах позивача відсутні.

Разом з тим, в період роботи позивача з 31.07.1979 р. по 11.11.1980 р. на посаді слюсаря-електромонтажника гарячих дільниць робіт 2 р. цеха №13 та з 30.12.1982 р. по 02.02.1996 р. на посаді слюсаря-електрика 4 р. «гс» на гарячих дільницях робіт ливарного цеха №13 ПАТ «Веркон» були чинним Списки № 1 та № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173 та виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджені постановами Кабінету Міністрів від 26.01.1991 р. № 10, від 11.03.1994 року №162.

Розділами «Металообробка» вищезазначених Списків № 1 та № 2 передбачене ливарне виробництво, у перелік професій яких за Списком № 2 включено професію слюсаря-електрика по ремонту електроустаткування.

Списком № 2 виробництв цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, професія слюсаря-електрика не передбачена.

Також не передбачена у підрозділах «Ливарне виробництво» Списків № 1 та № 2 професія слюсаря-електромонтажника на гарячих дільницях робіт, за якою працював позивач.

Отже, підстави для віднесення роботи позивача у період з 31.07.1979 р. по 11.11.1980 р. та з 30.12.1982 р. по 02.02.1996 р. на вказаних посадах до таких, що дають право на призначення пільгової пенсії відсутні, тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року - без змін, оскільки постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Межевич М.В.

Федотов І.В.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Федотов І.В.

Межевич М.В.