Справа № 759/17673/16-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а тому просить зобов'язати відповідача зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», половину строку навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, та зобов'язати призначити йому з 08.12.2016 року пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», з розрахунку 90% від суми середньомісячної заробітної плати, обчисленої за останні 24 місяці роботи, на підставі довідки прокуратури м. Києва від 08.12.2016 року № 18/710, без обмеження її максимальним розміром.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнано протиправною відмову Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язано Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи ОСОБА_2, що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», половину строку навчання в Київському університеті імені Тараса Шевченка. Зобов'язано Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) з 08.12.2016 року пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 26.07.2001 року), з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 24 місяці, відповідно до довідки прокуратури міста Києва від 08.12.2016 року № 18/710, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 24.07.1991 року був зарахований до складу студентів денного відділення юридичного факультету Київського ордена Леніна і ордена Жовтневої революції Державного університету ім. Т.Г. Шевченка та закінчив повний теореричний та практичний курс навчання денного відділення юридичного факультету Київського університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Правознавство», здобув кваліфікацію «юрист», та 21.06.1996 року отримав диплом спеціаліста, що підтверджується архівною довідкою Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 010-17/560 від 21.10.2015 року, копією диплому.

За трудовою книжкою, ОСОБА_2 21.02.1996 року був прийнятий стажистом на вакантну посаду старшого помічника прокурора м. Ірпіня, і в наступному безперервно працював за фахом, в тому числі і на посадах прокурора, слідчого прокуратури.

08.12.2016 року позивач звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», долучивши до неї необхідні документи на підтвердження стажу роботи, заробітку, тощо.

В задоволенні заяви відповідач відмовив, посилаючись на те, що норми щодо спеціальних пенсій, в тому числі і пенсій, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не діють з 01.06.2015 року, про що повідомив позивача листом від 12.12.2016 року за вх. № 1428/01/С-873/1. Крім того, в листі зазначено, що стаж роботи позивача, який зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по вислузі років до червня 2015 року становить 18 років і 8 місяців, в тому числі 16 років на посаді прокурора (слідчого), тобто відповідач звернув увагу позивача на недостатність стажу, що дає право на отримання спеціальної пенсії.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Дана редакція Закону № 1789-ХІІ була чинною на момент призначення позивача на роботу в органах прокуратури України.

При цьому, колегія суддів враховує, що на час виникнення спірних правовідносин (грудень 2016 року) Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII та положення щодо призначення пенсій, відповідно до його норм, втратили чинність.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно частини 6 статті 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту», університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про те, що до стажу його роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» має бути зараховано половину строку навчання у вищому навчальному закладі - у Київському університеті імені Тараса Шевченка - з 24 липня 1991 року по 21 червня 1996 року, тобто 2 роки 5 місяців 13 днів.

З урахуванням викладеного, колегією суддів встановлено, що на час звернення позивача до пенсійного органу за призначенням пенсії він мав стаж роботи в орагнах прокуратури 18 років 8 місяців, що з урахуванням половини строку навчання у вищому навчальному закладі (2 роки 5 місяців 13 днів) становить 21 рік 1 місяць 13 днів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що на час звернення позивача за призначенням пенсії за вислугу років, така вислуга у позивача складала 21 рік 1 місяць 13 днів, що не є достатнім для призначення пенсії відповідно до норм чинної на час виникнення спірних правовідносин редакції Закону України «Про прокуратуру» (необхідно 23 роки).

Отже, колегія суддів приходить до висновку про правомірність відмови відповідача щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки для вказаного становм на грудень 2016 року були відсутні законні підстави у зв'язку з тим, що спеціальний стаж роботи позивача за урахуанням половини часу навчання у вищому навчальному закладі становить 21 рік 1 місяць 13 днів, тобто менше 23 років.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги даного аміністративного позову є обгрунтованими, а тому судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 01.06.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.