Справа № 281/134/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

281/134/17

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними та скасування постанов, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року, позовну заяву залишено без розгляду на підставі статей 99, 100, 181 Кодексу адміністративного судочинства України у зв’язку із пропуском строку звернення до суду.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем пропущено встановлений статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України десятиденний строк звернення до суду, оскільки оскаржувані постанови про стягнення виконавчого збору управління отримало 18 листопада 2016 року, що не заперечується самим позивачем, проте до суду позивач звернулося лише 10 березня 2017 року.

Також суди виходили з того, що зазначені позивачем причини пропуску строку про ведення переписки з Міністерством соціальної політики України та відсутність в управлінні посади головного спеціаліста – юрисконсульта не можна вважати поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та визнати поважними наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі позивач посилається на те, що управління отримало оскаржувані постанови про стягнення з боржника виконавчого збору 18 листопада 2016 року та усвідомлює, що звернулось до суду із пропуском строку, передбаченого статтями 99, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, проте вважає, що вказані у клопотання про поновлення строку звернення до суду причини пропуску цього строку можна визнати поважними з наступних підстав.

Так, позивач вказує, що відповідно до кошторису на 2016 рік управлінню виділено на інші поточні видатки 50 грн, а тому у зв’язку із відсутністю коштів, передбачених на сплату судового збору, позивач був позбавлений можливості звернення до суду вчасно.

Крім того, позивач надсилав листи до Міністерства соціальної політики України про вжиття певних заходів щодо недопущення накладення арештів на рахунки управління та звернувся до суду вже після отримання відповіді, що є також поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Проте із вказаними доводами позивача погодитись не можна з огляду на те, що законодавець визначив у частині другій статті 181 Кодексу адміністративного суду України спеціальні строки звернення до суду. Так, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути оскаржено у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. У разі порушення цього строку слід застосовувати приписи статті 100 КАС України, за якими адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що наведені позивачем підстави є недостатніми та неповажними для поновлення строку звернення до суду, є правильним.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними та скасування постанов, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець