Справа № 461/6204/16-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4514/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Клюби В.В,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта Ковальчук Х.Я.,

представника позивача Сухай О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Пасаж Театральний» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, управління охорони історичного середовища, КП «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради про зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Пасаж Театральний» (далі - ПАТ «Пасаж Театральний») звернулося з адміністративним позовом до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради про зобов'язання видати дозволи на розміщення зовнішньої реклами на фасаді будинку на проспекті Свободи, 27 у місті Львові.

Під час розгляду справи позивачем подано до суду першої інстанції клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Львівській міській раді та її виконавчим органам (департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, КП «Адміністративно-технічне управління», департаменту містобудування, управлінню охорони історичного середовища ) вчиняти будь-які дії стосовно рекламоносіїв та демонтажу розміщених ПАТ «Пасаж Театральний» рекламних конструкцій зовнішньої реклами на фасаді будинку №27 на проспекті Свободи у місті Львові.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року клопотання задоволено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Департамент економічного розвитку Львівської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що заходи забезпечення позову є необґрунтованими та вжиті безпідставно, а ухвала суду про забезпечення позову є незаконною та прийнятою з порушенням норм процесуального права, зокрема, статті 117 КАС України . Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що задовольняючи клопотання про забезпечення позову ,суд першої інстанції не мотивував вказаний висновок будь-якими фактичними обставинами; не встановив очевидність існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам чи інтересам позивача; не зазначив, яким чином і саме яким правам позивача може бути завдана шкода у випадку незабезпечення позову. Крім того, зазначає апелянт, що, забезпечивши позов, суд фактично поновив дозволи на розміщення реклами на період розгляду справи, що не входить до компетенції суду та не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову. Також вказує, що заходи забезпечення позову мають бути пов'язані з предметом спору: предметом спору є видача нового дозволу, а не продовження дії старого, тому такий зв'язок відсутній.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Представник позивача заперечила апеляційну скаргу. Суду пояснила, що ПАТ «Пасаж Театральний» розміщує рекламу на проспекті Свободи, 27 у місті Львові з 2010 року на підставі договору, дія якого продовжувалась щорічно , тому демонтаж рекламоносіїв призведе до витрат, пов'язаних з поверненням коштів особам, що замовили рекламу у ПАТ «Пасаж Театральний».

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Як встановлено з матеріалів справи, ПАТ «Пасаж Театральний» з 2010 року розміщував зовнішню рекламу на проспекті Свободи, 27 у місті Львові на підставі відповідних дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих Львівською міською радою. Дія дозволів закінчилась 01.04.2016 року, про що відповідачем було повідомлено позивача 29.02.2016 року, а також роз'яснено, що відповідно до укладеного договору розповсюджувач реклами зобов'язаний у 15-денний термін з дня закінчення дозволу на розміщення зовнішньої реклами демонтувати спеціальні конструкції ( а.с.19 ).

19.04.2016 року позивач звернувся до відповідача про встановлення пріоритетів на розміщення зовнішньої реклами за адресою : пр. Свободи, 27 у місті Львові, на що була надана відмова листом від 27.04.2016 року ( а.с.18 ).

Департаментом економічної політики Львівської міської ради направлено ПАТ «Пасаж Театральний» у травні 2016 року вимогу про демонтаж самовільно встановлених рекламних конструкцій на фасаді будинку №27 на проспекті Свободи, 27 у місті Львові у термін до 28.05.2016 року ( а.с.10-15 ).

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у зв'язку з отриманням вимоги відповідача про демонтаж рекламних конструкцій. Крім того, суд першої інстанції констатував пов'язаність заходів забезпечення позову з предметом позову та їх співмірність і відповідність заявленим позивачем вимогам.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає такі висновки необґрунтованими, такими, що не підтверджені будь-якими доказами, а забезпечення позову - безпідставним з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 117 КАС України передбачено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вже встановлено, суд першої інстанції вважав доведеними покликання заявника на таку підставу забезпечення позову як існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

В ухвалі суду першої інстанції не зазначено, яким саме правам, свободам чи інтересам позивача може бути заподіяна шкода, не встановлено їх, як і не встановлено жодних обставин, які свідчать про очевидне існування небезпеки заподіяння такої шкоди, тобто суд першої інстанції не навів мотивів , з яких він дійшов такого висновку.

Не встановлено таких обставин і апеляційним судом, а тому існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі є недоведеним.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом позову у даній справі є зобов'язання відповідача видати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, а позивач, клопочучи про забезпечення позову, просив заборонити демонтаж встановлених раніше , на підставі дозволу, дія якого закінчилась, рекламних щитів. Тобто, правовідносини, охорона та захист яких, на думку позивача, підлягає забезпеченню, припинились у зв'язку з закінченням дії дозволів і позивачем у даному адміністративному позові закінчення цих правовідносин не оспорюється. Таким чином, апеляційний суд вважає, що заходи забезпечення позову , вжиті судом першої інстанції, не зможуть забезпечити позовні вимоги ПАТ «Пасаж Театральний», оскільки таких вимог не стосуються, є не пов'язані з предметом спору.

З огляду на викладене, підстав для забезпечення позову немає.

Відповідно до 202 КАС України порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Таким чином, ухвала суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 199, 202, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року у справі № 461/6204/16-а скасувати, та прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову ПАТ «Пасаж Театральний» відмовити.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді Т.В. Онишкевич

В.В. Клюба

Ухвала складена в повному обсязі 02.06.2017 року