Справа № 161/8588/17
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8588/17
Провадження № 2-а/161/760/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Юсупова ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Луцьку справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Юсупова ОСОБА_3, про примусове видворення особи, --

ВСТАНОВИВ:

01.06.2017 Управління ДМС України у Волинській області звернулося до суду із позовом про видворення громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Юсупова ОСОБА_3.

Свій позов мотивують тим, що 16.03.2017 працівниками Ківерцівського РС УДМС України у Волинській області по вул. Парковій,8 м. Ківерці Волинської області виявлено громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Юсупова ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян. Іноземець прибув в Україну 27.01.2016 року в приватних справах. Проживає останній в найманій квартирі у м. Луцьку по вул. Кравчука, 34/14.

Під час перебування на території України ОСОБА_3 до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України не звертався. На момент завершення терміну законного перебування територію України не покинув.

На сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні в останнього не має, проживає за вищезазначеною адресою з порушенням вимог чинного міграційного законодавства. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 203 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення.

В березні 2017 року на Юсупова ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 грн, який був сплачений відповідачем. Зобовязувався в добровільному порядку покинути територію України до 30.03.2017.

Однак, 01.06.2017 іноземець був затриманий в м. Ківерці Волинської області.

Враховуючи вищевикладені обставини позивач просить прийняти рішення про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Юсупова ОСОБА_3, а також затримати останнього в адміністративному порядку з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району строком до 6 місяців, допустити негайне виконання постанови.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити. Разом з тим, суду пояснила, що управлінням вживаються заходи для відновлення втрачених документів відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги позову не визнав. Суду пояснив, що територію України не покинув, оскільки втратив паспорт. Від виконання рішення умисно не ухиляється. Проживає в м. Луцьку у сина. Нікуди втікати не збирається. Не є біженцем. У нього все нормально в житті як в ОСОБА_6, так і в Україні.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вїзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок вїзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами частин першої, другої статті 16 цього Закону реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які вїжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Судом встановлено, що 16.03.2017 року працівниками Ківерцівського РС УДМС України у Волинській області по вул. Парковій,8 м. Ківерці Волинської області виявлено громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Юсупова ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення та копією постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 9,10).

Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 203 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 грн. штраф Юсуповим ОСОБА_3 було сплачено, що стверджується копією квитанції (а.с. 12).

По факту даного правопорушення Ківерцівським РС УДМС України у Волинській області було прийнято рішення від 16.03.2017 про примусове повернення громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Юсупова ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до письмової розписки (а.с. 6 зворот) ОСОБА_3 зобовязувався не пізніше 30.03.2017 залишити територію України.

Прийняте рішення від 16.03.2017 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 відповідачем не оскаржувалося.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач територію України у добровільному порядку не покинув, через відсутність необхідних документів для законного перетинання державного кордону України.

01.06.2017 іноземця Юсупова ОСОБА_3 було повторно затримано в адміністративному порядку, про що було складено протокол адміністративного затримання від 01.06.2017 (а.с. 15).

Станом на день розгляду справи відповідач втратив право на законне перебування на території України.

Як вбачається із матеріалів справи, громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідач не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Ті обставини, що відповідач відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» немаючи жодних підстав для перебування на території України, вчинив порушення законодавства України, своєчасно не виконав рішення про примусове повернення до країни походження, втрата відповідачем документів, на підставі яких він може повернутися додому, суд розцінює як ухилення та неможливість добровільного виконання рішення про примусове повернення.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_3 буде і надалі буде ухилятися від виконання рішення про його примусове повернення від 16.03.2017, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

При цьому в ході судового розгляду справи не було встановлено обставин, передбачених статтями 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б виключали прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 183-7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність у Юсупова ОСОБА_3 наміру перешкоджати процедурі видворення або здійснити втечу. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із сином.

Факт втрати відповідачем паспорта не заперечується стороною позивача, а тому ає причини невиконання ним рішення про його примусове повернення в країну походження суд вважає обєктивними і поважними. Підстав вважати, що відповідач відновивши паспортний документ буде ухилятися від залишення території України суд не вбачає.

За змістом положень ст.ст.9, 29 Загальної декларації прав людини та ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про затримання відповідача та поміщення його до пункту тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. А тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 10, 70, 71, 72, 79, 86, 161, 162, 163, 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.ст.4, 9, 25, 26, 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Видворити громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Юсупова ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, за межі України в примусовому порядку.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного судуОСОБА_7