Справа № 821/587/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/587/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Кукульник Я.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

встановив:

13 квітня 2017 року до публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, а саме:

- визнати протиправними дії Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області щодо невизнання податкової декларації з податку на прибуток публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія за 2016 рік;

- визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №1309/10/21-03-12-04-12 про невизнання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік як податкової звітності (зареєстрованої 08.02.2017 року реєстраційний №);

- визнати як податкову звітність декларацію з податку на прибуток публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія за 2016 рік реєстраційний номер НОМЕР_1 від 08.02.2017 року такою, що подана до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області 08.02.2017 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 09 лютого 2017 року ХОДПІ прийнято рішення № 1309/10/21-03-12-04-12 «Щодо надання звітності з податку на прибуток», яким податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2016 рік (зареєстровану 08.02.2017 року реєстраційний №) не визнано як податкову звітність. Підставою для відмови є порушення, на думку відповідача, п.46.2 ст.46 ПК України, а саме: подання податкової декларації з податку на прибуток без фінансової звітності. Позивач вважає, що згідно з розпорядженням КМ України «Про затвердження плану заходів щодо реалізації Концепції створення та функціонування автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронної звітності» з 01.01.2015 року приймання та обробка фінансової звітності здійснюється за допомогою автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронної звітності». Так, при поданні звітності до Державної фіскальної служби України та до Державної служби статистики України використовуються формати з першими літерами «J» та «S» відповідно. 08 лютого 2017 року підприємство подало до ОДПІ податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2016 рік, одночасно до ОДПІ подано баланс, звіт про фінансові результати за 2016 рік, звіт про власний капітал за 2016 рік, примітки до річної звітності, що підтверджується відповідними квитанціями №1 та №2. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в адміністративному позові.

Відповідач 15 травня 2017 року подав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Позивачем подано декларацію з податку на прибуток підприємств за 2016 рік № за кодом j0100115 від 08.02.2016 року до закінчення граничного терміну подання. Форма податкової декларації з податку на прибуток підприємств на момент подання визначалась наказом Міністерства фінансів України №897 від 20.10.2015 року. Декларацію не визнано як податкову, оскільки до неї не було додано річної звітності. Все це на думку представника відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем 08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ХОДПІ надіслана податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2016 рік № (а.с. 16-19), яка прийнята податковим органом 08 лютого 2017 року відповідно до квитанцій №1 та №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 20).

08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ХОДПІ надіслано додаток РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік (а.с. 21-28), який прийнято податковим органом 08 лютого 2017 року відповідно до квитанцій №1 та №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 29).

08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ХОДПІ надіслано додаток АМ до рядка 1.2.1 додатка РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік (а.с. 30), який прийнято податковим органом 08 лютого 2017 року відповідно до квитанцій №1 та №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 31).

08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ДФС України надіслано Баланс (Звіт про фінансовий стан) ПАТ «Таврійська будівельна компанія» станом на 31.12.2016 року (а.с. 32-33), який доставлено до ДФС України 08 лютого 2017 року відповідно до квитанції відповідно до квитанції №1 та який доставлено до Центру обробки електронних звітів Держстату України 08.02.2017 року відповідно до квитанції №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 34).

08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ДФС України надіслано Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) ПАТ «Таврійська будівельна компанія» за 2016 рік (а.с. 35-36), який доставлено до ДФС України 08 лютого 2017 року відповідно до квитанції відповідно до квитанції №1 та який доставлено до Центру обробки електронних звітів Держстату України 08.02.2017 року відповідно до квитанції №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 37).

08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ДФС України надіслано Звіт про рух грошових коштів (за прямим методом) ПАТ «Таврійська будівельна компанія» за 2016 рік (а.с. 38-39), який доставлено до ДФС України 08 лютого 2017 року відповідно до квитанції відповідно до квитанції №1 та який доставлено до Центру обробки електронних звітів Держстату України 08.02.2017 року відповідно до квитанції №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 40).

08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ДФС України надіслано Звіт про власний капітал ПАТ «Таврійська будівельна компанія» за 2016 рік (а.с. 41-42), який доставлено до ДФС України 08 лютого 2017 року відповідно до квитанції відповідно до квитанції №1 та який доставлено до Центру обробки електронних звітів Держстату України 08.02.2017 року відповідно до квитанції №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 43).

08 лютого 2017 року засобами телекомунікаційного звязку до ДФС України надіслано примітки до річної фінансової звітності за 2016 рік (а.с. 44-53), який доставлено до ДФС України 08 лютого 2017 року відповідно до квитанції відповідно до квитанції №1 та який доставлено до Центру обробки електронних звітів Держстату України 08.02.2017 року відповідно до квитанції №2 від 08 лютого 2017 року (а.с. 54).

09 лютого 2017 року рішенням ХОДПІ «Щодо надання звітності з податку на прибуток» №1309/10/21-03-12-04-12, у податковій декларації № від 08.02.2017 року виявлено порушення, а саме: подання податкової декларації з податку на прибуток без фінансової звітності, що, на думку ОДПІ, є порушенням п.46.2 ст.46, п.48.7 ст.48, п.49.11 ст.49 ПК України.

Відповідач стверджує, що податкова декларація складена з порушенням вимог п.48.7 ст.48 ПК України та не вважається податковою звітністю.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1. ст.1 ПК України).

Згідно п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (п.49.3 ст.49 ПК України).

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п.48.3 та 48.4 ст.48 цього Кодексу.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, впроваджує та утримує автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" для надання послуг з подання за допомогою мережі Інтернет в електронному вигляді звітності, обов'язковість подання якої встановлено законодавством, до міністерств, інших органів державної влади та фондів загальнообов'язкового державного страхування (п.49.17 ст.49 ПК України).

Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Фінансова звітність, що складається та подається відповідно до цього пункту платниками податку на прибуток та неприбутковими підприємствами, установами та організаціями, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації) та її невід'ємною частиною (п.46.2 ст.46 ПК України).

Відповідно до листа Державної служби статистики України №15.2-20/788Пі від 20.05.2016 року Держстат і ДФС, починаючи зі звіту за 2014 рік здійснюють збирання фінансової звітності в електронному вигляді за допомогою автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронної звітності», ведення якого забезпечує ДФС.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08 лютого 2017 року позивачем, через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронної звітності», подано до ДФС України податкову декларацію податку на прибуток підприємств за 2016 рік (№), додаток РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік (№), інформацію щодо нарахованої амортизації за 2016 рік (№), Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2016 рік (документ S0100113 Ф1, №), звіт про фінансові результати за 2016 рік (документ S0100213 Ф2, №), звіт про рух грошових коштів (за прямим методом) за 2016 рік (документ S0100309 Ф3, №), звіт про власний капітал за 2016 рік (документ S0104008 Ф4, №), примітки до річної фінансової звітності за 2016 рік (документ S0105007 Ф5, №).

Пунктом 7.3 р. III Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 (далі - Інструкція N 233) передбачено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Згідно з п. 1 р. I Інструкції № 233 квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді.

Відповідно до п. 7.4 р. III Інструкції № 233 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Абсолютно всі вищезазначені документи надійшли на адресу ДФС України, що підтверджується квитанціями №1.

Згідно з п. 1 р. I Інструкції № 233 квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Відповідно до п. 7.4 р. III Інструкції № 233 підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно п. 7.6 р. III Інструкції № 233, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Таким чином, процедура реєстрації податкових документів у базі даних податкових органів має загалом два етапи: перший етап - подання (направлення) платником податку електронного документа, який фіксується першою квитанцією; другий етап - приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді, який фіксується другою квитанцією.

При цьому, під час вирішення питання прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених ПК України, в тому числі і виконання вимог п.46.2 ст.46 ПК України.

Тобто, при прийнятті податкової декларації податковий орган перевіряє також і наявність річної фінансової звітності, яка, як встановлено вище, подавалась разом з податковою декларацією до ДФС України.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем засобами електронного зв'язку було подано податкову звітність з податку на прибуток підприємств за 2016 рік, яку було прийнято 08 лютого 2017 року о 12:16:21, що підтверджується другою квитанцією, тобто, фактично зроблено висновок про відповідність поданої звітності вимогам ПК України, у тому числі щодо наявності річної фінансової звітності.

Враховуючи вищевикладене доводи відповідача, викладені в рішенні «Щодо надання звітності з податку на прибуток» №13089/10/21-03-12-04-12 від 09.02.2017 року є помилковими та спростовуються фактичними обставинами справи, доказів протилежного сторони суду не надали.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визнана джерелом права.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Бендерський проти України (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про протиправність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 26 травня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними дії Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області щодо невизнання податкової декларації з податку на прибуток публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія за 2016 рік.

Визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №1309/10/21-03-12-04-12 про невизнання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік як податкової звітності.

Зобовязати Херсонську обєднану податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області визнати як податкову звітність декларацію з податку на прибуток публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія за 2016 рік реєстраційний номер НОМЕР_1 від 08.02.2017 року такою, що подана до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області 08.02.2017 року.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія () за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4800 грн, шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 31 травня 2017 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8