Справа № 154/2999/16-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2017 року м. Київ К/800/15814/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про виплату недоплаченої грошової допомоги, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2017 року апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 2 грудня 2016 року залишено без руху та надано строк для надання доказів на підтвердження обставин щодо наявності поважних причин пропуску строку.

Так, апеляційним судом встановлено, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем 3 квітня 2017 року подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано відсутністю фінансування з Державного бюджету України та труднощами з отриманням додаткового фінансування із незалежних від відповідача причин, що не свідчить про його бездіяльність, а слугує поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, зокрема, з урахуванням набутих чинності змін у законодавстві щодо звільнення виконавчих органів міських рад від сплати судового збору.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі частини 4 статті 189 КАС України у зв'язку з тим, що доводи, наведені скаржником як причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, є неповажними.

Так, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що своєчасність фінансування органів державної влади та їх видатків є безпосереднім обов'язком держави. Посилання відповідача на зміни у законодавстві щодо сплати судового збору, як на поважну підставу для поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд розцінив як необґрунтовані та як недобросовісне використання права на оскарження судового рішення за рахунок встановлених Законом України «Про судовий збір» пільг щодо звільнення від сплати судового збору.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» встановлено, що якщо строки на ординарне апеляційне оскарження поновлені зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, то таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності.

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, поновити строк на апеляційне оскарження та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 189 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що Законом України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2017 року, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, саме таким є управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Крім того, відповідач посилається на те, що при поданні первинної апеляційної скарги у 2016 році управління зверталось до суду апеляційної інстанції із клопотанням про відстрочення сплати судового збору у зв'язку із відсутністю коштів для його оплати та вживало всі можливі дії для отримання коштів для сплати судового збору.

Проте із вказаними доводами відповідача погодитись не можна з огляду на те, що виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення звільнені від сплати судового збору лише з 1 січня 2017 року, при цьому у 2016 році такий обов'язок був закріплений у Законі України «Про судовий збір» та підлягав обов'язковому виконанню, а вирішення питання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору до закінчення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду та залежить від обставин кожної окремої справи та наданих скаржником обґрунтувань та доказів, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного оскарження згідно частини 4 статті 189 КАС України.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення апеляційного суду, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про виплату недоплаченої грошової допомоги, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець