Справа № 451/687/17
Суддя: Крет А. І.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

31 травня 2017 рокуСправа №451/687/17
Провадження № 2-а/451/36/17

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Крет А.І.

секретаря судового засідання Загайській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить зобов'язати Радехівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" та надіслати вказану постанову до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України для зняття тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконанні ВДВС Радехівського РУЮ у Львівській області знаходився виконавчий лист виданий Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованість в сумі 4617,76 грн., грн. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 14 липня 2009 року справа №6-37/09 обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по сплаті платежів за виконавчим провадженням №161/09. Також зазначає, що виконавче провадження щодо стягнення з з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованості в сумі 4617,76 грн., було закінчено, а оригінал виконавчого листа повернуто стягувачу - ВАТ СКБ «Дністер». На протязі року стягувач не звернувся за виконавчим листом до ВДВС Радехівського РУЮ у Львівській області та заявою про відкриття виконавчого провадження, а отже прострочив термін повторного звернення, тому термін повторного звернення минув. У зв'язку з тим, що вище вказане провадження відносно ОСОБА_1, закінчено, а стягувач у встановлений законом термін повторно не звернувся із відповідною заявою про питання відкриття виконавчого провадження, позивач вважає обмеження у вигляді заборони виїзду за межі України, накладене Радехівським районним судом Львівської області на боржника, безпідставним, необґрунтованим та таким, що обмежує його конституційні права передбачені ст.33 Конституції України.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак надіслав на даресу суду письмову заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання не з'явився, проте надіслав на даресу суду письмову заяву в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Радехівського РУЮ у Львівській області перебував судовий наказ Радехівського районного суду Львівської області від 17.12.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованості в сумі 4617,76грн. 14 липня 2009 року Радехівським районним судом Львівської області було винесено Ухвалу про встановлення тимчасового обмеження у праві на виїзд з території України громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань по сплаті платежів за виконавчим провадженням №161/09. Постановою від 20.08.2009 року, винесеною державним виконавцем, виконавчий документ (судовий наказ Радехівського районного суду Львівської області від 17.12.2008 року) було повернуто стягувачеві.

Повторно, вищевказаний виконавчий документ, був направлений на виконання стягувачем 02.03.2010 року. Постановою від 30.06.2010 року, винесеною державним виконавцем, виконавчий документ (судовий наказ Радехівського районного суду Львівської області від 17.12.2008 року) було повернуто стягувачеві.

21 лютого 2017 року, позивач звернувся до Радехівського РВ ДВС Головного ТУЮ в Львівській області, із заявою про надання офіційної інформації щодо стадії виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованості в сумі 4617,76грн. на виконання судового наказу Радехівського районного суду Львівської області від 17.12.2008 року.

28.02.2017 року листом за вих. № 872 позивача повідомлено про те, що станом на 28.02.2017 року на виконанні у відділі ДВС не перебуває виконавче провадження відносно стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованості в сумі 4617,76грн., вказане виконавче провадження повернуто стягувачеві без виконання, про що була винесена постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2010 року. Також зазначено, що Інструкцією примусового виконання рішень передбачено порядок зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а саме п. 12.4 передбачено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав, на підставі частини першої статті 48 Закону; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-6, 8-9, 11-14 частини першої статті 49 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі повного виконання особою зобов'язань по виконавчому документі. Державним виконавцем жодної з вище вказаних постанов не виносилось, тому зняття обмеження в праві виїзду з України є не можливим.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку передбачені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV зі змінами і доповненнями (чинного на момент накладення стягнення далі - Закон № 606).

Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону № 606 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 11 Закону № 606 державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону № 606: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках (частина 1 статті 19 Закону № 606-XIV).

Судом встановлено, що на виконання вказаних норм ВДВС Радехівського РУЮ у Львівській області, на підставі виконавчого листа Радехівського районного суду Львівської області, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №161/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованості в сумі 4617,76грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст.47 Закону №606 виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності до ст.50 Закону № 606 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилася безрезультатними, було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Судом встановлено, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 14 липня 2009 року ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань по сплаті платежів за виконавчим провадженням №161/09.

Відповідно до узагальненої судової практики Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

У відповідності до п.1 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3,5-7,9-12,14,15 частини першої статті 39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежів.

У постанові вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Згідно з ч.3 ст.49 Закону №606 про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно ч.2 ст.30 цього Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

В контесті ст.49 Закону № 606 закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення - це і є встановлений законом строк для виконання стягнення: постанови майнового характеру - 6 місяців і 2 місяці для рішень немайнового характеру (ст. 30 цього ж закону).

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону № 606 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк на звернення стягнення по виконавчому провадженню, стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованості в сумі 4617,76грн., минув, а також закінчився річний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Наказом 07.01.2014 № 288/5/102 Міністерства юстиції України та МВС України затверджено «Порядок взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження». Згідно п.4 розділу III зазначеного Порядку - тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» - Закон №1404; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону№1404; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежів.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження».

З урахуванням зазначеного вище, державний виконавець зобов'язаний був винести постанову про закінчення виконавчого провадження, яку необхідно надіслати до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та на підставі якої припинити тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві на виїзд за межі України.

Однак, державним виконавцем не було вчинено дій, на виконання вище перелічених вимог Закону № 606. Також, державним виконавцем не було вчинено, дій по закриттю провадження і направлення постанови до Державної прикордонної служби України, навіть після направлення заяви із зазначенням обставин, на підставі, яких державний виконавець повинен був винести постанову про закінчення виконавчого провадження (ліквідація стягувача, закінчення строків для виконання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного вище, керуючись ст.ст. 19, 33 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 р., Законом України „Про виконавче провадження, Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21.01.1994р. № 3857-ХІІ, ст.ст. 122, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобов'язати Радехівський районний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області винести постанову про зняття тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України ОСОБА_1, згідно виконавчого провадження №161/09 на виконання судового наказу Радехівського районного суду Львівської області від 17.12.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СКБ «Дністер» заборгованість в сумі 4617,76 грн., та надіслати вказану постанову до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга подається до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Радехівський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

ГоловуючийКретА. І.