Справа № 2-а-329/11/1513
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 р.Справа № 2-а-329/11/1513

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Маслеников О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.

судді -Жука С.І.

судді -Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кілійський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправним рішення, проведення перерахунку та виплати пенсії з моменту набуття права на отримання пенсії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 29.03.2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кілійський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про проведення перерахунку вислуги років на момент звільнення з органів внутрішніх справ, врахування при обчисленні пенсії додаткових видів грошового забезпечення та поновлення строків для призначення пенсії з проведенням її перерахунку на момент звільнення - 19 вересня 2008 року.

В процесі розгляду справи позивачем було уточнено свої позовні вимоги, в обґрунтування яких ОСОБА_1 зазначив, що 11.03.2011 року він отримав повідомлення від Головного управління ПФУ в Одеській області, про те, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»з січня 2010 року йому призначена пенсія «за вислугу років». В ході перевірки «Повідомлення про призначення пенсії»ОСОБА_1 встановив, що встановлений основний розмір пенсії 56% грошового забезпечення (вислуга років 22) не відповідає даним про вислугу років з «Витягу з наказу начальника ГУМВС в Одеській області № 504 о/с від 16 вересня 2008 року»де зазначена вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 18 років 2 місяця 27 днів, у пільговому обчисленні - 21 рік 4 місяці 22 дні.

В переліку середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення, які зазначені та враховані в «Повідомленні про призначення пенсії», не вказані та не враховані такі види додаткового грошового забезпечення які ОСОБА_1 отримував фактично щомісячно внаслідок специфіки проходження служби в ОВС на останній перед звільненням з посади: надбавка за службу в нічній час в період з січня по лютий 2008 року в сумі 1130,09 гривень: компенсація за службу в надурочний час в період з січня по лютий 2008 року в сумі 5236,28 гривень; компенсація у дні щотижневого відпочинку та святкові дні за період з січня по лютий 2008 року в сумі 774,97 гривень.

Як зазначає позивач - в ст. 22 Закону України «Про міліцію»вказано: «Для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні проводиться відповідно до «Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114, згідно п. 21 якого: «Для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41- годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства». Закон України «Про оплату праці»в ст. 2 вказує структуру заробітної плати в Україні, а п. 2 визначає що є додаткова заробітна плата: «Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій». В ст. 12 Закону України «Про оплату праці»вказано, що норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний і час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижче оплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо - встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства.

В зв'язку з цим позивач вважає, що наведені ним додаткові види грошового забезпечення протиправне не враховані відповідачами при обчисленні та призначені йому пенсії.

Крім того, позивач зазначив, що фактично мав право на призначення пенсії з 19 вересня 2008 року - дати звільнення з органів внутрішніх справ, але був позбавлений такої можливості з вини керівництва Кілійського РВ ГУ МВС України в Одеській області та ГУ МВС України в Одеській області, якими не було надано позивачу його грошовий атестат і він був протиправно позбавлений можливості оформити пенсію з моменту набуття права на її отримання і звернувся з заявою про призначення пенсії лише у грудні 2010 року.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення йому пенсії «за вислугу років»з 31 січня 2010 року без врахування всіх отриманих середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління МВС України в Одеській області провести перерахунок вислуги років на момент його звільнення з органів внутрішніх справ для призначення пенсії «за вислугу років»; зобов'язати відповідачів включити в грошове забезпечення додатково нараховані суми: доплату за службу в нічний час в розмірі 1130,09 гривень, оплату праці за несення служби в надурочний час у розмірі 5236,28 гривень, оплату праці за несення служби у дні щотижневого відпочинку та святкові дні в сумі 774,97 гривень та з загальної суми провести перерахунок призначеної пенсії; поновити строки для призначення пенсії за вислугу років та провести перерахунок пенсії з моменту набуття права на отримання пенсії «за вислугу років»на момент звільнення позивача з органів внутрішніх прав - 19 вересня 2008 року.

Згідно ухвали суду від 6 жовтня 2011 року в зв'язку з відмовою позивача від частини позовних вимог, провадження у справі в частині позовних вимог про проведення перерахунку вислуги років - було закрито.

Представник відповідача - Головного управління МВС України в Одеській області, повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

Надав суду письмові заперечення проти позову ОСОБА_1, в яких зазначив, що позов є необгрунтованим, оскільки ні поновлення строків призначення пенсії, ані її перерахунок не входять до компетенції суду.

Представник відповідача - Головного управління ПФУ в Одеській області, повідомлений про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. Направив суду письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 за змістом яких зазначив, що позивачем пропущено строк для звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 1 ст. 99 КАС України для пред'явлення вимог про призначення пенсії з 19.09.2008 року.

Також зазначив, що позивачу призначено пенсію згідно заяви поданої 07.12.2010 року. Оскільки до вказаної дати ОСОБА_1 за призначенням пенсії не звертався, то відповідно до положень законодавства, згідно яких пенсія призначається з дати звернення до органу Пенсійного фонду України, підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 з 19.09.2008 року відсутні.

В зв'язку тим, що порушень прав позивача при призначенні пенсії допущено не було, представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Кілійського РВ ГУ МВС України в Одеській області, був повідомлений про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заяви про проведення судового розгляду за його відсутності або відкладення розгляду справи, суду не надав.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2011 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кілійський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, про визнання протиправним рішення, проведення перерахунку та виплати пенсії з моменту набуття права на отримання пенсії було відмовлено в зв'язку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_1 займав посаду помічника начальника районного відділу оперативного чергового чергової частини Кілійського РВ ГУ МВС України в Одеській області з 10.05.2006 року згідно наказу № 189 о/с.

Наказом ГУ МВС України в Одеській області за № 504 о/с від 16.09.2008 року ОСОБА_1 було звільнено з посади за власним бажанням згідно п. 64 «ж»Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Листом № 14/1-105 від 12.02.209 року ГУ МВС України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про надходження до відділу забезпечення соціальних виплат УФЗБО ГУМВС України в Одеської області матеріалів для призначення пенсії та роз'яснено про необхідність прийти до відділу забезпечення соціальних виплат для написання заяви для призначення пенсії та надання необхідних документів.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року у справі № 2-а-9824/08/1570 було встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Кілійському РВ ГУ МВС України в Одеській області понад встановлений законодавством робочий час, нічний час та святкові і неробочі дні та, відповідно, визнано протиправною бездіяльність керівництва Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо непроведення обліку роботи ОСОБА_1 у понаднормовий час в період з травня 2006 року по серпень 2008 року та несвоєчасної виплати грошової компенсації за понаднормовий час.

Вказана постанова у даній частині залишена без змін ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 15 червня 2011 року.

07.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до УФЗБО ГУ МВС України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Згідно грошового атестату № 23 майор міліції ОСОБА_1 мав: посадовий оклад в розмірі 950 гривень; оклад за спеціальним званням у розмірі 125 гривень; відсоткову надбавку за вислугу років у розмірі 322,50 гривень /30 відсотків/; 50-ти відсоткову надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 698,75 гривень; 10-ти відсоткову надбавку за роботу в умовах режимних обмежень -у розмірі 95 гривень; 35-ти відсоткову надбавку за службу в нічний час -у розмірі 45,34 гривень. ОСОБА_1 мав такі види грошового забезпечення: посадовим окладом у сумі 601,67 гривень; окладом за спеціальним званням у сумі 79,17 гривень; 30-ти відсотковою надбавкою за вислугу років - у розмірі 204,25 гривень; 50-ти відсотковою надбавкою за виконання особливо важливих завдань у розмірі 442,54 гривень; 10-ти відсотковою надбавкою до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень - у розмірі 60,17 гривень; 35-ти відсотковою надбавкою за службу в нічний час - у розмірі 45,34 гривень; усього нараховано 1433,14 гривень.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу пенсійного забезпечення є публічно-правовими та узгоджуються зі змістом статей 3 та 17 КАС України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо заяви представника Головного управління ПФУ в Одеській області про пропущення позивачем строку позовної давності, встановленої ст. 99 КАС України, суд 1-ї інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_1 в адміністративному позові оскаржує рішення суб'єкта владних повноважень щодо призначення йому пенсії з січня 2010 року згідно заяви від 7 грудня 2010 року, про яке йому було повідомлено листом від 17.02.2011 року. Оскільки з позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 29.03.2011 року, позивачем строк звернення до адміністративного суду не пропущено.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. З ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»- пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 48 зазначеного Закону - заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 року, - для призначення пенсії за вислугу років необхідно подати заяву про призначення пенсії (явочний порядок реалізації права на пенсію).

Судом 1-ї інстанції вірно встановлено, що з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1, позивачу відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»призначена пенсія згідно заяви від 07.12.2010 року за минулий час з 31.01.2010 року, оскільки до цього часу ОСОБА_1 за призначенням пенсії не звертався.

Діючим законодавством не передбачено можливість поновлення строків на призначення пенсії, в тому числі в судовому порядку. Суд обґрунтовано прийшов до висновку що вимоги позивача суду поновити строки для призначення пенсії за вислугу років та провести перерахунок пенсії з моменту набуття права на отримання пенсії «за вислугу років»на момент звільнення з органів внутрішніх прав - 19 вересня 2008 року є необгрунтованими. При цьому посилання позивача щодо неподання заяви про призначення пенсії за вислугу років з моменту звільнення з органів внутрішніх справ в зв'язку з ненаданням йому керівництвом Кілійського РВ ГУ МВС України в Одеській області грошового атестату для ознайомлення, не мають правового значення, оскільки вказана обставина не перешкоджала своєчасній подачі заяви про призначення пенсії.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення позивачу пенсії «за вислугу років»з 31 січня 2010 року без врахування віх отриманих середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення та зобов'язання відповідачів включити в грошове забезпечення додатково нараховані суми: доплату за службу в нічний час в розмірі 1130,09 гривень, оплату праці за несення служби в надурочний час у розмірі 5236,28 гривень, оплату праці за несення служби у дні щотижневого відпочинку та святкові дні в сумі 774,97 гривень та з загальної суми провести перерахунок призначеної пенсії.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 1991 року N 197 «Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством робочий час, а також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні»- при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, а також коштів, що надходять за договорами від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян, до несення служби понад установлений законодавством робочий час оплата їхньої праці за цей час провадиться у розмірах, передбачених законодавством України про працю, з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»- пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума __ щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Для осіб, які звільнені із служби в 2008 - 2009 роках (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 року N 748. від 3 вересня 2005 року N 865, від 9 березня 2006 року N 268 і від 15 листопада 2006 року N 1588) або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 року на кількість таких місяців. При цьому для осіб, звільнених у січні 2008 року, сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25 - 28, 33.

Згідно вказаних додатків до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ віднесено надбавку за службу в нічний час.

Компенсація за службу в надурочний час та компенсація у дні щотижневого відпочинку та святкові дні зазначеною Постановою не віднесено до переліку додаткових видів грошового забезпечення.

Посилання позивача на положення Закону України «Про оплату праці»в ст. 2 якого додаткову заробітну плату визначено як винагороду за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством: премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій -не заслуговують на увагу, в зв'язку з тим, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ/ в тому числі щодо обчислення грошового забезпечення для призначення пенсії/ - визначено спеціальним законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При призначенні пенсії позивачу, який був звільнений зі служби в 2008 році враховано надбавку за службу в нічний час, що підтверджується довідкою про додаткові види грошового забезпечення в січні-серпні 2008 року, яка міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1, а компенсація за службу в надурочний час та компенсація у дні щотижневого відпочинку та святкові дні виходячи з наведених положень законодавства правомірно не враховані при обчисленні розміру та призначенні ОСОБА_1 пенсії, оскільки не віднесені законодавством до додаткових видів грошового забезпечення, вказані позовні вимоги також задоволенню не підлягають в зв'язку з їх необґрунтованістю.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційних скарг суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кілійський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправним рішення, проведення перерахунку та виплати пенсії з моменту набуття права на отримання пенсії -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Яковлев

Суддя: С.І. Жук

Суддя: Д.В. Запорожан