Справа № 760/4379/17
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1301/17
Справа №760/4379/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченка Віталія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №762257 від 23.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та провадження у справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.2017 року інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченка В.В. була винесена постанова про застосування до позивача адміністративного стягнення за порушення ПДР України, а саме здійснення стоянки, заблокувавши та перешкоджаючи проїзд іншим транспортним засобам та здійснення руху не пристібнувши ремінь безпеки.

Однак, позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним з наступних причин.

Позивач, рухаючись на автомобілі марки «Хонда Аккорд» по вул. Амурська у м. Києві, здійснив поворот на територію для проїзду до аптеки, яка знаходиться за адресою : вул.. Васильківська, 34.

Рухаючись по території парковки позивач був вимушений здійснити зупинку, у зв'язку з блокуванням проїзду автомобілем Національної поліції.

Зазначив, що вийшовши зі свого автомобіля, для того щоб попросити працівників поліції УПП в м. Києві звільнити йому проїзд, побачив, що їх на місці не було.

Повернувшись до свого автомобіля, працівники УПП в м. Києві попросили з'їхати позивача на місце для паркування, яке знаходилось ліворуч та вимагало допомоги сторонніх осіб для паркування позивача саме на цьому місці.

Після здійснення паркування, інспектор патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко В.В. склав відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення, зазначивши у ній, що саме позивач заблокував проїзд автомобілям та керував транспортним засобом без пристібнутого ременю безпеки.

При цьому, відповідач не роз'яснив позивачу, як того вимагає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої міністерством внутрішніх справ від 07.11.2015 року №1395, належні йому права, не надав можливості для належного правового захисту та підготовки до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, не надав оцінки поясненням позивача, не вжив заходів для отримання пояснень свідків та без будь-яких належних і допустимих доказів прийшов до висновку, що позивачем було порушено п.15.10 ПДД України.

Вважає постанову про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у ній доказів, оскільки у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, врахувавши заяву позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2017 року інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко В.В. було винесено постанову про застосування до позивача адміністративного стягнення за порушення ПДР України.

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в м. Києві по вул. Васильківська, 34 здійснив стоянку заблокувавши та перешкоджаючи проїзд іншим транспортним засобам та здійснив рух не пристебнувши ремінь безпеки, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко В.В. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався ОСОБА_1

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко В.В. надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко В.В. не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 23.02.2017 р. посадова особа патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 23.02.2017 р. винесеної інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко В.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн.

Разом з тим, позовна вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на думку суду, задоволенню не підлягає, оскільки це питання не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №762257 від 23.02.2017 року винесену інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко Віталієм Володимировичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя