Справа № 237/1410/17
Суддя: Сенаторов В. А.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 237/1410/17
Номер провадження 2-а/237/43/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сенаторова В.А.

за участю:

секретаря Баглер О.І.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про захист порушеного невизнаного права та зобовязання призначення і виплати пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірною відмову здійснити нарахування пенсії, зобовязання провести нарахування пенсії та стягнення недоотриманої пенсії.

24.05.2017 року позивач уточнив свій позов, просив захистити його порушене право шляхом визнання протиправним рішення відповідача про відмову в призначені пенсії № 637/03 від 12.01.2017 р. та скасувати це рішення.

Позивач стверджує, що з метою оформлення пенсії, 06 грудня 2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі (в подальшому-Відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 12 січня 2017 року рішенням за протоколом № 2154 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Вимоги заявника мотивовано неповним з'ясуванням відповідачем обставин, які мають значення для справи і невідповідністю висновків, зроблених у рішенні обставинам справи та нормам законодавства.

У судовому засіданні Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. На підтвердження своїх вимог позивачем надані у копіях для долучення до матеріалів справи і в оригіналах для дослідження у судовому засіданні наступні письмові докази: трудова книжка серії БТ-ІІ № 2069710, накази шахти «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»№ 143/к від 14.12.1984 року, № 30/к від 23.03.1985 року, № 116/к від 21.10.1985 року, № 120/к від 01.11.1985 року, № 150-к від 20.09.1988 року довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідки про заробіток для обчислення пенсії, особова картка № 2166, виписка з наказу про перейменування шахти «Обєднана», наказ державного підприємства «Торезантрацит» № 108 від 18.08.2006 року, рішення Управління пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про відмову в призначенні пенсії № 637/03 від 12.01.2017 року.

У запереченнях, наданих на позов, та у своїх усних поясненнях представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність з огляду на відсутність правових підстав для проведення нарахування пенсії. Зокрема, представник відповідача ОСОБА_3 зазначила, що прийняти документи, які надав позивач на підтвердження свого правапризначення пенсії за віком згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області прийняти не може, оскільки вони видані на підприємствах, які знаходяться на території, яка не контролюється органами державної влади України. Саме з тих підстав і було прийняте оскаржуване позивачем рішення.

Дослідивши доводи позивача та заперечення відповідача суд дійшов висновку, що правові відносини, які виникли між сторонами є публічно правовими, позов підлягає судовому розгляду за правилами адміністративного судочинства в Україні. У відповідності до ч.4 ст.183-2 КАС України, суд дійшов висновку, що цю адміністративну справу необхідно розглядати за загальними правилами КАС України.

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Марїнському районі Донецької області не перебуває та пенсію не отримує, не працює, останній запис у трудовій книжці серії БТ-ІІ № 2069710, яка була видана позивачеві, це: « 04.04.2014 года уволен по собственному желанию ст. 38 КЗоТ Украины в связи с окончанием отпительного сезона». На підставі цього запису суд вбачає, що позивач припинив свою трудову діяльність «04» квітня 2014 року на території України у м. Торез, на цю територію відповідно до ОСОБА_5 України поширюється державний суверенітет України, а громадяни України отримують право на пенсію з врахуванням ст. 46 ОСОБА_5 України та положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема і норм, які передбачені ст. 13 цього Закону.

Судом встановлено, що з метою оформлення пенсії, 06 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Ця обставина визнається обома сторонами.

12 січня 2017 року Рішенням відповідача за протоколом № 2154 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Таку відмову мотивовано тим, що, періоди проходження виробничої практики з 01.12.1984 року по 13.02.1985 року, з 19.03.1985 року по 01.05.1985 року в якості гірничого очисного вибою не зараховані до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки виробнича практика зараховується до пільгового стажу при умові, що робота проходила під землею повний робочий день з зарахуванням наказом по відповідній професії. Вказана умова документально не підтверджена. Відмова позивачу у нарахуванні пенсії стала підставою для його звернення до суду із позовом про захист порушених прав.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи і заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з підстав, які наведені нижче.

Згідно ч.5 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Аналогічна норма міститься в постанові ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуване рішення прийняте відповідачем з порушенням встановленого законом строку, тобто несвоєчасно.

При вирішенні заяви позивача про призначення пенсії відповідач повинен керуватися принципом верховенства права (ст. 8 КАС України), відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У відповідності до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, але за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Тож, п. 20 цього порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Отже, п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачає три варіанта підтвердження пільгового стажу: трудовою книжкою з відповідними записами у ній, уточнюючі довідки та цій стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. На думку суду, приймаючи спірне рішення, відповідач повинен був обрати найкращій спосіб реалізації своїх повноважень, найкращій варіант своєї поведінки з тим, щоб не завдавати шкоди особі, яка звернулась за рішенням, чи інтересам третіх осіб, тобто - діяти добросовісно та розумно.

Судом встановлено, що позивач на підтвердження пільгового стажу надав відповідачу уточнюючи довідки, які мають штампи та печатки, відповідно до законодавства України, з зазначенням ідентифікаційного коду юридичних осіб, які були зареєстровані відповідно до законодавства України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, 06.12.2016 року позивач надав необхідні документи до УПФУ в Марїнському районі Донецької області, які надають йому право на призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але йому було відмовлено у призначені пенсії за віком згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з підстав того, що позивач не має необхідного пільгового стажу.

Докази, які надав позивач і які були досліджені у судовому засіданні, переконливо доводять, що позивач ОСОБА_4 з 01.12.1984 року по 13.02.1985 року на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» проходив виробничу практику в якості гірничого очисного вибою, це підтверджується наказом № 143/к від14.12.1984 року; з 19.03.1985 року по 01.05.1985 року на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» проходив виробничу практику в якості гірничого очисного вибою, згідно наказу про прийняття на шахту № 30/к від 23.03.1985 року ; з 24.10.1985 року по 31.10.1985 року працював в якості гірничого очисного вибою на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит», що підтверджується наказом № 116/к від 21.10.1985 року; з 22.08.1992 року по 30.04.1999 року працював в якості гірничого очисного вибою на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит», що підтверджується наказом № 150-к від 20.09.1988 року; з 03.09.2004 року по 18.10.2004 року та з 15.02.2013 року по 11.07.2013 року працював гірничим очисного вибою ТОВ «Вуглересурс», що підтверджується наказом № 56-к від 08.11.2016 року. Також вказані обставини підтверджуються наявною в справі трудовою книжкою позивача , поясненнями представника позивача та іншими доказами, які надав позивач в обґрунтування свої вимог. Також, ці обставини знайшли своє підтвердження у матеріалах пенсійної справи позивача, яку надав відповідач для дослідження у судовому засіданні на вимогу суду, в порядку ч.4 ст.71 КАС України.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд виходить із того, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України). Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що він при прийнятті рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, тобто с забезпеченням усіх прав особи. Рішення відповідача не є розсудливим, оскільки воно не було прийняте після уважного вивчення усіх обставин що мають значення для його прийняття. Відповідач не довів, що ним було обрано найкращій спосіб реалізації його повноважень, найкращій варіант поведінки з тим, щоб не завдавати шкоди особі, яка звернулась за рішенням про призначення пенсії за віком. Відповідач не довів, що у процесі прийняття рішення були дотримані права позивача приймати участь у цьому процесі. Рішення не є пропорційним, з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (ст.46 ОСОБА_5 України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.

Відповідач не зміг довести, що він при ухваленні спірного рішення дотримався принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації. Відповідач не діяв у відповідності до закону, зокрема - у відповідності до ст.3, ст.46 ОСОБА_5 України, п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто не діяв відповідно до встановленого ст. 19 ОСОБА_5 України правового порядку.

Статтею 8 ОСОБА_5 України визначено, що ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч 1 ст.46 ОСОБА_5 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ОСОБА_5 України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із ст. 19 ОСОБА_5 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачеві у призначені пенсії за віком оскільки, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідач, приймаючи спірне рішення та посилаючись на вищезазначені норми Законів, фактично не навів підстав для відмови в призначенні пенсії позивачеві на пільгових умовах, не зазначив про необхідність надання відповідних довідок, або будь яких інших прийнятних документів, які б підтвердили такий пільговий стаж, тобто прийняв спірне рішення необґрунтовано. Таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Окрім цього, суд дійшов висновку, що з метою гарантування дотримання і захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин з відповідачем щодо призначення пенсії за віком, необхідно зобовязати відповідача прийняти інше законне рішення щодо призначення ОСОБА_4 пенсії за віком згідно ч. 1 п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням висновків суду щодо пільгового стажу за списком № 1 за періоди роботи позивача: з 01.12.1984 року по 13.02.1985 року на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» - проходження ОСОБА_4 виробничої практики в якості гірничого очисного вибою; з 19.03.1985 року по01.05.1985 року на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» - проходження ОСОБА_4 виробничої практики в якості гірничого очисного вибою; з 24.10.1985 року по 31.10.1985 року в якості гірничого очисного вибою на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»; з 22.08.1992 року по 30.04.1999 року, коли ОСОБА_4 продовжував працювати в якості гірничого очисного вибою на шахті «Обєднана» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»; з 03.09.2004 року по 18.10.2004 року в якості гірничого очисного вибою «ТОВ «Вуглересурс»; з 15.02.2013 року по 11.07.2013 року в якості гірничого очисного вибою ТОВ «Вуглересурс».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За розгляд адміністративного позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, що підтверджується квитанціями від 03 лютого 2017 року.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити призначення, нарахування та виплату пенсії позивачеві, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині заявлені передчасно, оскільки суд, з урахуванням дискреційних повноважень відповідача, не може підміняти собою цей орган владних повноважень щодо питань, які належать до компетенції цього органу публічної влади.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8-11, 17, 18, 69-72, 94, 160-163, 167, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про захист порушеного невизнаного права та зобовязання призначення і виплати пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за № 637/03 від 12.01.2017 року Управління пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_4 пенсії за віком згідно ч. 1 п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням пільгового стажу за списком № 1 за періоди його роботи:

-з 01.12.1984 року по 13.02.1985 року на шахті «Обєднана» «Торезантрацит» - проходження ОСОБА_4 виробничої практики в якості гірничого очисного вибою;

-з 19.03.1985 року по01.05.1985 року на шахті «Обєднана» «Торезантрацит» - проходження ОСОБА_4 виробничої практики в якості гірничого очисного вибою;

-з 24.10.1985 року по 31.10.1985 року в якості гірничого очисного вибою на шахті «Обєднана» «Торезантрацит»;

-з 22.08.1992 року по 30.04.1999 року коли ОСОБА_4 продовжував працювати в якості гірничого очисного вибою на шахті «Обєднана» «Торезантрацит»;

-з 03.09.2004 року по 18.10.2004 року в якості гірничого очисного вибою «ТОВ «Вуглересурс»;

-з 15.02.2013 року по 11.07.2013 року в якості гірничого очисного вибою ТОВ «Вуглересурс».

В решті позовних вимог - відмовити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області подати звіт про виконання судового рішення в десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4, 09 березня 1966 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 30.05.2017 року.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 30.05.2017