Справа № 161/16111/16-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4555/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (надалі ЛО УПФ України Волинської області), в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати відмови відповідача у виплаті надбавок до пенсії згідно постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2009 року № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» неправомірними; зобов'язати відповідача провести перерахунок та поновити виплату доплати в сумі 28,40 грн. щомісячно, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», починаючи з 07 січня 2015 року (тобто з часу незаконної її відміни в липні 2016 року); зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату доплати в сумі 100,00 грн. щомісячно, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 327 від 23 квітня 2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення», починаючи з 01 травня 2012 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не виплачуються спірні доплати, оскільки відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2009 року № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» він має право на виплату таких доплат.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії за період з 07 січня 2015 року по 01 червня 2016 року та за період з 01 травня 2012 року по 01 червня 2016 року залишено без розгляду. У задоволенні решти позовних вимог за період з 01 червня 2016 року відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 01 грудня 2016 року та не надав доказів того, що ним був пропущений строк для звернення до суду з поважних причин. Також, позивачем не доведений факт порушення вимог чинного законодавства ЛО УПФ України Волинської області при перерахунку пенсії на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2016 року.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що документально підтвердив, що шестимісячний строк для звернення до суду належить рахувати з того часу, коли йому стало відомо про факти виявлених порушень в нарахуванні та виплаті надбавок до пенсії. Вказує, що останній черговий перерахунок проводився станом на 01 лютого 2008 року, перерахунки, які проводились за рішенням суду є уточнюючими, через це в кожного пенсіонера строки проведення перерахунків різні, а тому надбавка в сумі 28,40 виплачувалась і після 01 січня 2010 року.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07 липня 2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 10 грудня 2003 року в розмірі 90 % від заробітної плати.

Матеріалами справи підтверджується, що розмір пенсії при призначенні обчислено згідно довідки від 10 грудня 2003 року № 16338/04 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або спеціальні звання, надбавка за вислугу років) та довідок від 10 грудня 2003 року № 16339/04 та № 16340/05- 024 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зокрема:

- основний посадовий оклад - 370,00 гри.;

- доплата за ранг (Державний радник податкової служби 3 рангу) - 140,00 грн.;

- надбавка за вислугу років 40 % - 204,00 грн.;

- надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премії обраховані згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 за 24 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією за період з 01 грудня 2001 року по 30 листопада 2003 року - 993,35 грн.

Розмір пенсії по інвалідності - 1536,62 грн. (1707,35 х 90%).

Матеріалами справи підтверджується що при наданні довідок при підвищенні розміру заробітна плати позивачу проводилися перерахунки пенсії.

Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2015 року по справі № 161/10215/15-а було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до управління ПФУ в м. Луцьку Волинської області та визнано протиправною відмову щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і зобов'язано управління ПФУ в м. Луцьку Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 в розмірі 90 % від заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням уже виплачених сум, починаючи з 07 січня 2015 року

Також на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2016 року у справі № 161/5238/16 розмір пенсії позивача було знову перераховано згідно довідки від 28 травня 2015 року № 666/І/03-20-05-27 про заробітну плату, що додається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, дотримуючись чинного порядку проведення індексації грошових доходів населення, базовий місяць залишено без змін - жовтень 2009 року.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 вважає, що відповідачем протиправно не виплачуються йому надбавки встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2009 року № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції, вважав, що пенсія та відповідні набавки до пенсії виплачуються відповідачем згідно норм чинного законодавства, а відтак прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог. При цьому, суд першої інстанції залишив без розгляду позовні вимоги, що були заявлені поза межами строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю таких висновків суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №327 пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" , перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Пунктом 2 згаданої постанови передбачено, що пенсії, призначені до 1 травня 2012 р. відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за наявності страхового стажу у чоловіків - не менш як 25 років, у жінок - не менш як 20 років), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей), "Про наукову і науково-технічну діяльність" та "Про пенсійне забезпечення" (одержувачам соціальних пенсій), підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови, становив не менш як 100 гривень, для пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у осіб, які не мають страхового стажу: чоловіки - 25 років, жінки - 20 років, - 50 гривень, для соціальних пенсій - 30 гривень.

Підвищення встановлюється до розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації), що склався станом на 30 квітня 2012 року.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 пенсію призначена згідно Закону України «Про державну службу».

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після перерахунку пенсії, доплата з 01 травня 2012 року (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23 квітня2012 року) у розмірі 100 грн призначена і виплачується згідно норм чинного законодавства.

Поряд з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 11 березня 2009 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено, що у 2009 році з 1 квітня підвищення до пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (далі - підвищення), у розмірі 7,5 гривні, збільшуючи його з 1 липня - до 14,2 гривні, а з 1 жовтня - до 28,4 гривні.

Підвищення здійснюється незалежно від дати призначення (перерахунку) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги) непрацюючим особам, а особам, які одержують пенсію (державну соціальну допомогу) на дітей та/або недієздатних осіб - незалежно від одержуваного доходу.

Пунктом 2 вказаної постанови передбачено, що виплата підвищення, передбаченого пунктом 1 цієї постанови, проводиться понад розміри, передбачені постановами Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. N 265 ( 265-2008-п ) "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2008 р., N 25, ст. 785, N 74, ст. 2485) і від 16 липня 2008 р. N 654 ( 654-2008-п ) "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2008 р., N 54, ст. 1810, N 74, ст. 2485), в межах розмірів, зазначених у пункті 10 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 530 ( 530-2008-п ) "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (Офіційний вісник України, 2008 р., N 42, ст. 1396), за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія, щомісячне довічне грошове утримання або державна соціальна допомога.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №198 від 11.03.2009 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у 2009 році для підвищення пенсій з 1 березня згідно з частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується коефіцієнт 1,0674. Підвищенню підлягають пенсії, обчислені згідно із зазначеним Законом та Законами України "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за зверненнями, які надійшли до 31 грудня року, що передує року, в якому проводиться підвищення пенсії.

Поряд з тим, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 2010 року № 331 «Деякі питання реалізації Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» виплати з 01 січня 2010 року передбачені пунктами 3 і 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2009 року № 1252 «Про недопускання зменшення розмірів пенсій та соціальних виплат, врегулювання окремих питань у звязку з прийняттям Закону України від 06 листопада 2009 року «Про внесення змін до закону України «Про державний бюджет на 2009 рік», а саме підвищення до пенсії в сумі 28 грн. 40 коп. передбачене пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2009 року № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлювалися до проведення чергового перерахунку пенсії.

Таким чином, у звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 331 від 05 травня 2010 року підвищення до пенсії в сумі 28 грн. 40 коп. з 01 січня 2010 року не нараховується.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що нарахування виплата доплат, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2009 року № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» здійснювалась відповідачем у відповідно до вимог чинного законодавства.

Водночас, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання протиправною відмови відповідача у виплаті надбавок та зобов'язання відповідача провести перерахунок та поновити виплату доплати передбаченої постановами Кабінету Міністрів України № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», починаючи з 07 січня 2015 року та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату доплати, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 327 від 23 квітня 2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення», починаючи з 01 травня 2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що до суду з вказаними вище позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся лише 01 червня 2016 року.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

В силу вимог ч.2 ст.99 КАС (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із вищенаведеного слідує, що законодавець чітко передбачив можливість особи в шестимісячний строк звернутися до суду, якщо вона вважає, що її права, свободи чи інтереси порушені. Водночас зазначений строк обраховується з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення таких.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали особі реалізувати право на своєчасне звернення до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, не навів будь-яких належним чином мотивованих обставин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду з даним позовом.

Колегія суддів враховує, що у рішеннях від 27 лютого 1980 року у справі «Девеер проти Бельгії» та від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббігс та інші проти Великобританії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав.

А відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Враховуючи наведені вище обставини та положення норм законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 з даним позовом, а тому позовну заяву в частині позовних вимог за період з 07 січня 2015 року по 01 червня 2016 року та за період з 01 травня 2012 року по 01 червня 2016 року обґрунтовано залишено без розгляду.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2017 року у справі № 161/16111/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4