Справа № 2-а-133/11/1528
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2011 р.Справа № 2-а-133/11/1528

Категорія: 10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Кравець Ю.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 01.03.2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

15.02.2011 року ОСОБА_2 звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області про визнання неправомірною бездіяльності відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.02.2010 року по 01.02.2011 в сумі 1967,1 грн.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 01.03.2011 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням на 30% від мінімальної пенсії, виходячи із розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 15.08.2010 року по 01.02.2011 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.03.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області подано апеляційну скаргу на вказану постанову Тарутинського районного суду Одеської області.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. У звязку з цим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 01.03.2011 року та постановлення нового рішення, яким відмовити позивачу в задоволені позову.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачем не надано доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду за захистом порушених прав 01.02.2011 року, адміністративний позов, відповідно до ст. 100 КАС України, підлягає залишенню без розгляду за період з 01.02.2010 року по 14.08.2010 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено період здійснення позивачу перерахунку підвищення до пенсії як дитині війни за період з 15.08.2010 року по 01.02.2011 року.

Колегія суддів вважає помилковою відмову суду першої інстанції у задоволенні частини позовних вимог заявлених поза межами шестимісячного строку встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. А тому її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, також повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

В свою чергу у січні-лютому 2011 року ніяких обмежень у виплаті щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни не було, а тому зазначені виплати повинні проводитись у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом. Положення цього Закону не є перешкодою для застосування величини мінімальної пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України»обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 1967,1 гривень, задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, тому постановлене судове рішення на підставі ст. 201 КАС України підлягає зміні.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 01.03.2011 року змінити, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області щодо не проведення нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 15.08.2010 року по 01.02.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період часу з 15.08.2010 року по 01.02.2011 року з урахуванням фактично виплачених сум у цей період.

Позовні вимоги за період з 01.02.2010 року по 14.08.2010 року залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.»

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1