Справа № 712/8997/14-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/8997/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко В.Д. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, третя особа - Міськрайонне управління Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області, ОСОБА_3 про часткове скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Черкаської міської ради, третя особа: Міськрайонне управління Держкомзему м. Черкаси та Черкаської області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області, ОСОБА_3, про часткове скасування рішення Черкаської міської ради, визнання державного акту на право приватної власності неправомірним та скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Черкаська міська рада своїм рішенням вийшла за межі своїх повноважень та незаконно вирішила питання щодо передачі їй у приватну власність всієї земельної ділянки площею 870 кв. м., оскільки дану земельну ділянку необхідно було передати у спільну часткову власність їй та ОСОБА_3 відповідно до часток у праві власності на житловий будинок. Вважає державний акт виданий з порушенням діючих норм законодавства. На теперішній час позивач має намір оформити договір дарування на сина, однак реалізувати своє право позбавлена можливості. Просила суд частково скасувати рішення Черкаської міської ради № 8-779 від 22 листопада 2005 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність» в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 870 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, що підтверджується додатком 1 п. 4 до рішення та визнати неправомірним державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований 10 лютого 2006 року і скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 870 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2004 року позивач звернулась до Черкаської міської ради про передачу їй у приватну власність присадибної земельної ділянки площею 905 кв.м. яка розташована по АДРЕСА_1.

Позивач, 11 жовтня 2004 року уклала договір з Черкаською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» на розробку технічної документації.

03 листопада 2005 року року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу частини домоволодіння та незавершені будівництвом прибудови будівельною готовністю 83% по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 придбала 9/50 частин домоволодіння. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18038.

Рішенням Черкаської міської ради № 8-779 від 22 листопада 2005 року, ОСОБА_2 було передано земельну ділянку площею 870 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд у приватну власність безоплатно

25 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила 560 кв.м. земельної ділянки по АДРЕСА_1. Даний продаж земельної ділянки був здійснений за 168000 гривень Договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 12870.

На підставі даного договору купівлі-продажу земельної ділянки, ОСОБА_3 21 липня 2007 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 560 кв.м.

В подальшому, вважаючи що Черкаська міська рада своїм рішенням вийшла за межі своїх повноважень та незаконно вирішила питання щодо передачі їй у приватну власність всієї земельної ділянки площею 870 кв.м., ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ст. 25, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради

Відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г» ст.. 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право постійного користування чи право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання частково недійсним рішення Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року посилаючись на те, що при винесенні рішення, дану земельну ділянку необхідно було передати у спільну часткову власність їй та ОСОБА_3

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що позивач особисто звернулась в 2004 році до Черкаської міської ради, тобто до продажу частини домоволодіння, щодо приватизації земельної ділянки вказавши її розміри, уклала договір на виготовлення технічної документації та отримала рішення про передачу їй земельної ділянки в приватну власність.

В період виготовлення документації на земельну ділянку, заяв щодо продажу нею частини домоволодіння до відповідача не подавалось.

Крім того, після виготовлення даної технічної документації, позивач оформила договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_3, вказавши який розмір земельної ділянки вона продає.

Матеріали справи також містять інформацію про те, що правомірність реєстрації договору купівлі продажу земельної ділянки ОСОБА_3 та анулювання документа, що посвідчує право власності на неї було предметом судового розгляду.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2008 року по справі № 2-5062-2008 позов ОСОБА_2 до Управління держкомзему у м. Черкаси про визнання незаконною реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки - залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки під впливом помилки, обману та тяжких обставин - залишено без задоволення.

Вказані вище обставини, свідчать про правомірність прийнятого відповідачем рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на те, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, КАС України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Однак, в межах спірних правовідносин, позивачем не було надано належних і допустимих, в розумінні ст. 70 КАС України доказів для підтвердження неправомірності оскаржуваного рішення відповідача, що свідчить про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанцій повно і правильно встановив фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосував до них норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги викладеного не спростовують, тому колегією суддів відхиляються.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, ч. 4 ст. 196, ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 25 травня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.