Справа № 756/4580/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/4580/17 Головуючий у 1-й інстанції: Васалатій К.А.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Парінова А.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни протиправними, зобов'язати встановити статус та видати посвідчення інваліда війни.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачка звернулася до відповідача із заявою про встановлення їй статусу інваліда війни на підставі ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та надала необхідні документи.

Відповідач відмовив позивачці у наданні статусу інваліда війни, посилаючись на те, що з наданих позивачкою документів та в матеріалах її особової справи ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС І категорії відсутні будь-які документи про залучення її до формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою повністю доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Статтею 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що цей Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як підтверджується матеріалами справи, звернувшись до відповідача із заявою з проханням видати посвідчення інваліда війни, в обґрунтування підстав для видачі посвідчення інваліда війни позивачка надала: копію паспорта, копію довідки МСЕК, копію інформаційної довідки, копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та копію трудової книжки.

Однак, у відповідь на її заяву відповідач надіслав лист, у якому зазначив, що у наданих документах відсутні відомості про залучення її особисто до формування Цивільної оборони.

В ході судового розгляду справи, Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи надав пояснення, з яких вбачається, що всі громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Таким чином, на переконання колегії суддів, вищенаведене свідчить про те, що позивачка була залучена до складу формувань ЦО та стала інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому відповідно до норми вищевказаного Закону має право на встановлення статусу інваліда війни і на отримання документа, що підтверджує зазначений статус.

Що стосується позовних вимог щодо встановлення позивачці статусу інваліда війни та видачі на її ім'я відповідного посвідчення інваліда війни, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд не наділений правом встановлювати особі статус інваліда війни та зобов'язувати видати посвідчення інваліда війни, оскільки це є виключною компетенцією комісій, рішення яких виносяться колегіально і будь-які інші органи не можуть цього робити.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року у справі № К/9991/66616/11.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Колегія суддів також звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, на переконання колегії суддів, належним та достатнім способом захисту порушеного права позивачки в даному випадку буде зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації переглянути рішення про відмову у встановленні ОСОБА_3 статусу інваліда війни та видачі на її ім'я посвідчення інваліда війни.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду м. Києва від 14.06.2016 по справі №К/800/35280/15.

Отже, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Натомість, під час ухвалення оскаржуваного рішення судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права в частині вирішення позовних вимог про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_3 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни, а тому, у відповідності до ст.202 КАС України, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року підлягає скасуванню в цій частині, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні таких вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_3 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації переглянути рішення про відмову у встановленні ОСОБА_3 статусу інваліда війни та видачі на її ім'я посвідчення інваліда війни на підставі заяви від 10.03.2017.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Парінов А.Б.

Бєлова Л.В.