Справа № 814/268/17
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 травня 2017 року Справа № 814/268/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізична особа-підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доГоловне управління Державної Фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001

проскасування наказу від 26.01.2017р. №76,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 26.01.2017 року №76.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки є протиправним, оскільки у податкової не було підстав для його винесення та проведення перевірки. Так, на думку позивача належного звернення споживача не було на момент оформлення наказу. Також, у приміщені магазину здійснюють діяльність декілька підприємців, при цьому позивачем не здійснюється розрахункові касові операції, адже він надає згідно договору дилерські послуги мобільному оператору.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, згідно яких вважає позовні вимоги необґрунтованими, а оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження (ч. 6 ст. 128 КАС України).

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

На адресу ГУ ДФС у Миколаївській області надійшов лист-заява вх. № Б/201 від 14.12.2016 р. від ОСОБА_2 (споживач), який повідомив, про порушення ФОП ОСОБА_1 платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій (арк. с. 19).

Згідно даної заяви, 14.12.2016р. в магазині «Лайф-сел» за адресою вул. Потьомкінська 32/1 (ФОП ОСОБА_1) замість чеку на заміну сім-картки видали неналежний розрахунковий документ, та відмовили у видачі фіскального чеку.

Податковою листом було повідомлено ОСОБА_2 про відсутність магазину «Лайф Селл» за зазначеною у заяві споживача адресою та запропоновано уточнити адресу.

До ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2 надав заяву від 13.01.2017 р. з уточнюючою адресою суб'єкта господарювання - вул. Потьомкінська 52/1 (арк. с. 20).

На підставі вищезазначеного звернення споживача та відповідно до п.п. ст.80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України податковою видано наказ №76 від 26.01.2017 року про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (арк .с .21).

ГУ ДФС у Миколаївській області ознайомлено посадову особу ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_3 з наказом на проведення фактичної перевірки та направленнями на перевірку №131/14-29-03-43, №130/14-29-03-43 від 26.01.2017 року.

Контролюючий орган не було допущено до проведення перевірки, про що було складено 30.01.2017 року акт відмови у допуску до проведення перевірки №0011/29/14/НОМЕР_1, акт відмови від підписання направлення на проведення перевірки №0011/14/29/14/НОМЕР_2, акт відмови від підписання матеріалів перевірки №0011/14/29/14/НОМЕР_2.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника.

Відповідно до .п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Пунктом 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Так, перевіряючими було пред'явлено посадовій особі суб'єкта господарювання посвідчення осіб, які зазначені в направленнях на проведення перевірки, направлення проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, в якому зазначено дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мета, вид, підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвища посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Вказане направлення підписано в.о. керівника ГУ ДФС у Миколаївській області та скріплено відповідною печаткою. Від підписання Направлень на перевірку представник позивача відмовився, про що свідчить Акт відмови від підписання направлень на проведення перевірки 30.01.2017 р. (арк .с .25).

Згідно абз. 5, 6 п. 81.1 ст. 80 Податкового кодексу України, непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У своєму позові позивач зазначила, що вказана заява оформлена з порушенням вимог Закону України "Про звернення громадян".

Суд критично ставиться до вищезазначеного твердження позивача, оскільки позивачем не зазначено у чому саме полягає невідповідність цієї заяви споживача, адже вона містить прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, а саме існування, на думку заявника порушень порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій. Дане письмове звернення підписано заявником із зазначенням дати.

З огляду на вищенаведені приписи нормативно-правових актів та встановлені обставини, суд вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий податковим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що позивач не надав до суду належних доказів про існування обставин, які свідчили б про протиправність наказу №76 від 26.01.2017 року, в свою чергу відповідачем, суб'єктом владних повноважень повністю доведено наявність підстав для винесення наказу та проведення перевірки.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич