Справа № 804/5862/16
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/5862/16

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року

у справі № 804/5862/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест"

до Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення у встановлені законодавством строки висновку про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість в загальному розмірі 201037,83 грн. до органу Державного казначейства України та зобов'язати відповідача здійснити дії, передбачені ст. 43 Податкового кодексу України та розділом ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618, а саме: передати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновок про повернення відповідних сум коштів (надмірно сплачених сум податку на додану вартість у загальному розмірі 201037,83 грн.) з відповідного бюджету на підставі заяви позивача № 508 про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, надмірно сплачених до бюджету від 15 серпня 2016 року; встановити строк для подання відповідачем до суду звіту про виконання постанови суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Дніпропетровської митниці ДФС щодо повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 201037,83 грн., викладену у листі від 23 серпня 2016 року № 1753/10/04-50-19-01, та зобов’язано Дніпропетровську митницю ДФС прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України на користь ПрАТ "АПК-Інвест" суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 201037,83 грн. та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Дніпропетровської митниці ДФС, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що порядок повернення надміру сплачених коштів регулюється спеціальним положенням, зокрема, яким передбачено, що у випадку надміру сплачених податків платник податків звертається до органу доходів і зборів з відповідною заявою про повернення надміру сплачених коштів, до заяви додаються документи, що підтверджують суми помилкового та/або надмірно сплачених митних та інших платежів

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивач неодноразово звертався до Дніпропетровської митниці ДФС із заявами про повернення зайво сплачених позивачем коштів у загальній сумі 296593,70 грн. (№ 523 від 01 липня 2015 року, № 896 від 11 грудня 2015 року, № 49 від 22 січня 2016 року, № 475 від 27 липня 2016 року) із наданням обов'язкового переліку документів, який передбачений положеннями норм чинного законодавства України, що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

Проте, відповідач відмовляв у складанні відповідного висновку та направленні його до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання, з таких підстав: тривання процесу оскаржень судових рішень про визнання протиправними та скасування рішень коригування митної вартості товарів та карток відмов; відсутність у резолютивних частинах судових рішень зобов’язального характеру до митниці щодо здійснення визначення рівня митної вартості заявленої декларантом, а скасування рішення про коригування митної вартості товару не є безумовною підставою для повернення коштів, сплачених відповідно до судового рішення; необхідність проведення перевірки для уникнення подвійного відшкодування ПДВ та підтвердження заявленої позивачем до повернення з державного бюджету суми ПДВ, оскільки митним органом при прийнятті рішення про складання висновку має бути врахована інформації щодо податкового обліку з ПДВ за окремі звітні періоди (відповідно до дати оформлення митної декларації), та сплати ПДВ у повному обсязі з урахуванням проведених коригувань. При цьому посилався на положення пункту 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України та Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами затвердженим наказом Державної митної служби України від 20 травня 2007 року № 618 (далі - Порядок № 618).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентуються Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146 (далі - Порядок 1146 ).

Так, згідно з п. 5-8 Порядку №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, яка розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Відповідний місцевий фінансовий орган протягом двох робочих днів погоджує отримані висновки шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу ДФС.

Митний орган не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до ч. 1 ст. 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Отже, у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в його рішеннях, зокрема, у постановах від 12 грудня 2014 року справа № 21-491а14, від 15 квітня 2014 року справа № 21-29а14, від 25 листопада 2014 року справа № 21-338а14 та від 24 березня 2015 року справа № 21-207а14.

При цьому, з метою підтвердження обґрунтованості заявлених до повернення сум, відповідний відділ (митного органу) перевіряє у встановлений термін факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Та не пізніше ніж за 5-ть робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви митний орган повинен прийняти висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів.

Разом з тим, відмова про повернення сплачених ним сум ПДВ у розмірі 201037,83 грн. обґрунтована віднесенням цієї суми ПДВ позивачем до складу податкового кредиту за відповідні звітні періоди. Крім того з листів податкових органів вбачається, що суми податкового кредиту включені на підставі судових рішень, якими скасовані рішення про коригування митної вартості товару, тому, у разі повернення цих коштів митницею матиме місце подвійне відшкодування ПДВ, що неприпустимо. Щодо не надання ПрАТ «АПК-Інвест» встановленого чинним законодавством переліку необхідних документів до заяви, митним органом не зазначено.

Слід зазначити, що включення до податкового кредиту з ПДВ надміру сплачених коштів, не є підставою для відмови у складанні відповідного висновку, оскільки законодавством передбачено повернення надміру сплачених коштів саме у порядку звернення декларантом із заявою та складання і подання відповідного висновку митницею.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що суми ПДВ задекларовані позивачем у митних деклараціях №110120000/2014/416475 від 28 листопада 2014 року, № 110120000/2015/403166 від 25 березня 2015 року, № 10120000/2015/406490 від 30 травня 2015 року та № 110120000/2015/407284 від 15 червня 2015 року після скасування рішень відповідача відповідно до судових рішень, які набрали законної сили має вважатись такою, що визнана відповідачем автоматично, тому переплата суми ПДВ у розмірі 201037,83 грн. підлягає поверненню позивачу саме в порядку № 618 шляхом звернення декларанта із заявою та складання і подання відповідного висновку митницею.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв’язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у справі № 804/5862/16 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед