Справа № 754/1174/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/1174/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кучми А.Ю.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови №2326/20502/2016 від 21.12.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу за порушення митних правил.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до матеріалів справи, 22.10.2016 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №2326/20502/2016, відповідно до якого вбачається, що 23.06.2016 року позивач ввіз на митну територію України через митний пост «Дністер» Вінницької митниці ДФС у режимі «транзит» транспортний засіб, який зареєстрований на території Німечинни, а саме легковий автомобіль марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 22.10.2016 року ОСОБА_3 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

На підставі вищевказаного протоколу, 21.12.2016 року заступником начальника Волинської митниці ДФС винесено постанову №2326/20502/2016, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова №2326/20502/2016 від 21.12.2016 року є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування відсутні.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно із ч.1 ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 Митного кодексу України встановлено вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 95 визначено, що для автомобільного транспорту встановлюються такі строки транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 102 Митного кодексу України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів; такі порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з пояснень позивача, 13.06.2016 року він в'їхав з території Республіки Польща на територію України в якості водія в митному режимі «транзит» на автомобілі Audi А 6 р/н НОМЕР_1, а 23.06.2016 року останній перетнув митний кордон України на вказаному транспортному засобі в напрямку виїзду з України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС України. При цьому, цього ж дня ОСОБА_3 на зазначеному транспортному засобі знову в'їхав на територію України, однак, як стверджує позивач, за кермом знаходився громадянин Республіки Молдова ОСОБА_5.

Так, основними доводами апеляційної скарги є те, що апелянт не ввозив на митну територію України згаданий вище транспортний засіб, оскільки він перебував у даному автомобілі в якості пасажира.

Колегія суддів вважає такі обґрунтування безпідставними з огляду на наступне.

У відповідності до вимог «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» від 17.11.2005 року за № 1118 , власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби, ВМД (у разі транзиту транспортного засобу, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Згідно з п.9 вказаних Правил, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в процесі провадження Волинською митницею було направлено окреме доручення на Вінницьку митницю ДФС для з'ясування обставин ввезення на митну територію України транспортного засобу Audi А6 р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, країна реєстрації - Німеччина.

Відповідно до відповіді Вінницької митниці ДФС від 23.06.2016 вбачається, що громадянин України ОСОБА_3 ввіз на митну територію України вищевказаний автомобіль в режимі «транзит», а інші особи, які перемішувались в транспортному засобі, ніякого відношення до вищевказаного автомобіля не мали.

Крім того, згідно показів інспектора м/п «Дністер» Вінницької митниці позивачем до митного контролю було надано документи, а саме: паспорт громадянина України ЕК817178 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого було проведено копіювання вищезазначених документів.

Отже, оцінюючи досліджені у справі докази, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, а отже оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №2326/20502/2016 від 21.12.2016 прийнята посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий І.В. Саприкіна

Судді О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.