Справа № 766/3771/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р. Справа № 766/3771/17

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Херсонського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні та просив визнати протиправними дії відповідача в частині встановлення ОСОБА_2 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість належних 86 відсотків такої винагороди та зобов'язати відповідача встановити йому щомісячне довічне грошове утримання, як судці у відставці, у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 06.10.2016 року; стягнути сплачений судовий збір.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні в частині встановлення ОСОБА_2 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість належних 86 відсотків такої винагороди.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні встановити ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці, у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 06.10.2016 року.

Стягнуто з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Херсонського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області про заміну сторони у справі з Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на Херсонське обєднане Управління Пенсійного фонду України Херсонської області, у звязку з реорганізацією шляхом злиття Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні та Управління Пенсійного фонду України у Білозерському районі, на підтвердження чого до суду надано копію Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року № 988.

Вивчивши дане клопотання, колегія суддів приходить до висновку про його задоволення та заміну сторони з Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на Херсонське обєднане Управління Пенсійного фонду України Херсонської області відповідно до ст. 55 КАС України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26.11.2003р. по 11.08.2016 року ОСОБА_2 працював на посаді судді Комсомольського районного суду м. Херсона; з 12.08.2016р. по 03.10.2016р. на посаді судді Херсонського міського суду Херсонської області.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII «Про звільнення суддів» звільнено ОСОБА_2 із займаної посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2016 року, виданим на підставі постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600- VIII «Про звільнення суддів», п. 4 ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ОСОБА_2 відраховано зі штату суду 03 жовтня 2016 року у відставку.

06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Херсоні ОСОБА_2 призначено щомісячне довічне грошове утримання, що становить 80 відсотків розміру суддівської винагороди на час звільнення у відставку - 21750,00 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно розділено стаж роботи судді і відокремлено зі стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час перебування на прокурорських посадах і врахувавши при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання лише період роботи на посаді судді, що є неправомірним та суперечить чинному законодавству.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 21, 22, 48, 58, ч.1 ст. 126 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ч.4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року, ч.4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, абз.2 п.3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №3-рп/2005.

В апеляційній скарзі апелянтом вказується, що стаж роботи позивача на посаді судці, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства не зараховується календарний період проходження строкової військової служби, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та перебування на прокурорських посадах, що в свою чергу не дає право позивачу на отримання йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди.

Колегія суддів не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №3-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз.2 р. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI, ст. 120 якого передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до ст. 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У відповідності до положень ч.1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (редакція до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абз.2 п.3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів", було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 21 та ст. 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п.8 ч.4 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч.6 ст. 47 вказаного Закону).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід врахувати період проходження строкової військової служби позивача, половину строку навчання на денній формі в Національній юридичній академії України, роботи на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, що дає право на призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 відсотків від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Апелянтом безпідставно при розрахунку розміру щомісячного довічного розміру грошового утримання позивача взято до уваги виключно стаж роботи на посаді судді.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги ту обставину, що позивачем, протягом дії Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, був набутий достатній стаж роботи для призначення довічного грошового утримання судді у розмірі 86 відсотків, який становить 23 ріки 05 місяців, що підтверджується належними та допустимими доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Херсонського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області залишити без задоволення, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко