Справа № 810/571/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/571/17 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Літвіної Н.М., суддів Ганечко О.М., Коротких А.Ю., при секретарі Архіповій Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Орендного підприємство «Броварипромжитлобуд» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список № 2), за грудень 2016 року, січень 2017 року в загальній сумі 1912,52 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд», звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» є юридичною особою. Як роботодавець відповідач є страхувальником у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та платником єдиного страхового внеску.

Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2), згідно з вимогами частини другої розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв'язку з виплатою та доставкою пенсій громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, на загальну суму 1912,52 грн., з яких: за грудень 2016 року - 956,29 грн.; за січень 2017 року - 956,23 грн. Вказані пенсіонери працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах, перебувають на пенсійному обліку у позивача.

Зазначаючи, що станом на час звернення до суду відповідач не погасив вказаної вище суми заборгованості, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема підпунктами «б» - «з» ч. 1 ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).

Відповідно до приписів п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої розділу XV «Прикінцеві положення» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства відповідно до вимог п. 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з п. 1 ст. 1 та абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону вважаються внесками на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України (ст. ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Разом з тим, з наданих до суду апеляційної інстанції копій платіжних доручень від 13 жовтня 2016 року № 250, від 18 листопада 2016 року № 270, від 08 грудня 2016 року № 286, від 19 січня 2017 року № 319, від 17 лютого 2017 року № 337, від 20 березня 2017 року № 352 вбачається, що відповідачем за вказаний період виконано його обов'язок щодо нарахування, обчислення і сплати відшкодування витрат по пільговим пенсіям ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Однак, вказаних обставин не перевірив суд першої інстанції під час ухвалення спірного рішення.

У наданих до суду апеляційної інстанції письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначив, що за відповідачем обліковується заборгованість за попередні періоди, у зв'язку з цим кошти, сплачені відповідачем, зараховуються у рахунок погашення заборгованості за минулі періоди в порядку календарної черговості.

Проте, зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено конкретизовані вимоги про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: за грудень 2016 року, січень 2017 року (в загальній сумі 1 912, 52 грн.), а не про відшкодування заборгованостей за минулі періоди з зазначенням дати виникнення вказаної заборгованості.

Відповідно, вимоги позивача заявлені до відповідача про відшкодування витрат за грудень 2016 року, січень 2017 року є необґрунтованими, оскільки апелянтом надано докази відсутності заборгованості за даний період.

Вказані обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 06 березня 2017 року та є підставами для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 41, ч. 4 ст. 196, ст. ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлений 24 травня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.