Справа № 804/2936/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 р. Справа № 804/2936/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі: Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Кервіник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом в інтересах держави в особі: Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 354 870, 44 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю непогашеної заборгованості відповідача по сплаті орендної плати з фізичних осіб у розмірі 354 870, 44 грн. Податковий борг утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань та внаслідок нараховування пені, які відповідачем у добровільному порядку не погашені, що зумовлює накопичення.

Заперечень на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 121 Конституції України до основних функцій прокуратури віднесено представництво - інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Випадки представництва прокуратурою інтересів держави у суді визначені зокрема ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", якою передбачено представництво прокуратурою у формі звернення до суду з позовними заявами щодо захисту інтересів держави у випадку наявності порушень інтересів держави чи загрози таких порушень.

Згідно ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1, З ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відцовідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва інтересів держави у судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (без діяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою.

Підставою звернення керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 до суду з позовом стало невиконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати податків в порядку встановленому Податковим кодексом України, що є порушенням економічних інтересів держави.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, далі - ФОП ОСОБА_1, платник, відповідач) зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності фіичну особу-підприємця Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 16.07.2002р. за №60148.

Відповідач перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська, податковий орган, контролюючий орган) від 16.07.2002р. за №10554.

Так, станом на 27.04.2016 за обліковими даними контролюючого органу за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті орендної плати з фізичних осіб у загальному розмірі 354 870, 44 грн. та утворилась внаслідок несплати ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2014р. та нарахування пені в порядку ст. 129 Податкового кодексу України.

У період з 24.07.2014р. по 30.07.2014р. фахівцями ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та сплати орендної плати за землю за червень-грудень 2011р., січень-грудень 2012р., січень-грудень 2013р., січень-травень 2014р., за результатами якої позивачем складено Акт за №1714/173/НОМЕР_1 від 06.08.2014р.

За підсумками даної перевірки податковий орган дійшов висновку щодо порушення платником п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 занижено орендну плату за земельну ділянку, розташовану на території Кіровського району на загальну суму 251 167, 06 грн. (в т.ч.: за червень-грудень 2011р. на суму 65 457, 21 грн., за січень-грудень 2012р. на суму 112 212, 36 грн., січень-грудень 2013р. на суму 73 497, 49 грн.).

На підставі вищезазначеного акта перевірки ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська сформовано податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2014р., яким платнику збільшено грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 311 622, 06 грн. (в т.ч.: за основним платежем на суму 251 167, 06 грн. та за штрафними санкціями на суму 60 455, 00 грн.).

Копія акту №1714/173/НОМЕР_1 від 06.08.2014р. разом із податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2014р. направлені на податкову адресу відповідача, проте зазначені відправлення повернуті позивачу працівниками поштової служби з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем акту №1714/173/НОМЕР_1 від 06.08.2014р. та винесеного на його підставі податкового повідомлення-рішення в адміністративному або у судовому порядку.

Так, у зв'язку з порушенням платником граничних термінів сплати грошових зобов'язань з орендної плати з фізичних осіб, визначених ФОП ОСОБА_1 згідно податкового повідомлення-рішення № від 26.09.2014р. відповідачу в порядку статті 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 55 818, 68 грн.

Також слід зазначити, за даними ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська на картці особового рахунку ФОП ОСОБА_1 по орендній платі з фізичних осіб станом на початок 2015 року обліковувалась переплата в сумі 12 570, 30 грн., у зв'язку з чим сума податкової заборгованості відповідача по орендній платі з фізичних осіб зменшилась.

Враховуючи вищезазначене, станом на 30.06.2016р. у ФОП ОСОБА_1 наявна заборгованість по орендній платі з фізичних осіб у загальному розмірі 354 870, 44 грн., яка на момент розгляду справи не є погашеною.

Наявність зазначених сум податкового боргу підтверджується роздрукуванням зворотного боку інтегрованої картки платника єдиного податку з фізичних осіб, у зв'язку з несплатою вищезазначених сум грошове зобов'язання зі сплати орендної плати з фізичних осіб відповідача набуло статусу податкового боргу.

Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16, ст. 36 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковий обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку в порядку і строки, визначеному цим Кодексом. Податковий обов'язок платника податків виникає за кожним податком та збором.

Згідно п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 269 ПК, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.

Згідно п. 285.1 ст285 ПК, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК - платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктами 54.1, 54.2 ст. 54 ПК передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом 'V цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.56.11 ст. 56 ПК - не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податку.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1.-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків. Коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.2. ст.58 ПК, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 58.3 ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Копія акту №1714/173/НОМЕР_1 від 06.08.2014р. разом із податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2014р. направлені на податкову адресу відповідача, проте зазначені відправлення повернуті позивачу працівниками поштової служби з відміткою про закінчення терміну зберігання.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем вищезазначеного акту та винесеного на його підставі податкового повідомлення-рішення в адміністративному або у судовому порядку.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено поняття "пеня", у відповідності до якого -це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Статтею 129 ПК встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно із п. 129.2 ст. 129 ПК - у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження. Пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб (п. 129.4 ст. 129 ПК).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 ПК).

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК).

На виконання вимог зазначеної норми, ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська було сформовано та направлено на адресу платника податкову 26-23 від 20.03.2015р. на суму 55 818, 68 грн.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що ііснує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

Докази оскарження зазначеної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 по сплаті орендної плати з фізичних осіб становить 354 870, 44 грн. та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК - орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень та відсутністю доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, позов керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі: Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровска Головного управління ДФС у Дніпропетровської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь державного бюджету (р/р №1387 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012; ) заборгованість по сплаті орендної плати з фізичних осіб в сумі 354 870, 44 грн. (триста п'ятдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят гривень сорок чотири копійки).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Р.А. Барановський