Справа № 805/1377/17-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 р. Справа №805/1377/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14 година 10 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання незаконними дій, скасування повідомлення про повернення виконавчого документа та про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, відповідно до якого просить суд:

- визнати дії Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області незаконними;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області;

- зобовязати Словянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом по справі № 805/3100/16.

Позивач зазначає про те, що ним було направлено на адресу Управління виконавчої служби територіального управління юстиції заяву про примусове виконання рішення та виконавчий лист, виданий Донецьким окружним адміністративним судом по справі № 805/3100/16-а.

Проте, 23.02.17 р. позивачем було отримано від відповідача повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у якому зазначено що позивачем не направлено заяву про примусове виконання рішення.

Позивач зазначає, що відповідну заяву направляв до Управління виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Донецькій області і позивачу не зрозуміло чому даний орган не направив дану заяву разом з виконавчим листом на адресу відповідача.

Позивач вважає зазначене повідомлення незаконним та, у звязку з тим, що виконавче провадження до теперішнього часу не відкрите, вважає, що його права були грубо порушені.

Через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на позов, відповідно до яких 03.02.17 р. на адресу відповідача надійшов оригінал виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.16 р. № 805/3100/16-а разом з листом позивача від 17.12.16 р. на імя начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області.

Відповідач зазначає, що у матеріалах, що надішли на виконання відповідачу була відсутня заява про примусове виконання рішення та квитанція про сплату авансового внеску або звільнення від його сплати, у звязку з чим, на підставі п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) державним виконавцем 03.02.17 р. було прийнято рішення повідомити стягувача про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Виконавчий документ разом з вказаним повідомленням було надіслано на адресу боржника.

Крім цього, відповідач вважає, що вказаний виконавчий лист мав виконувати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Представники сторін у призначене судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Через канцелярію суду від позивача надійшли заяви про розгляд справи без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та встановив такі обставини.

Донецьким окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист від 01.12.16 р. у справі № 805/3100/16-а, відповідно до якого зобов'язано Слов'янський відділ поліції ГУНП в Донецькій області надати ОСОБА_1 відповідь на його звернення від 17 липня 2016 року щодо компенсування йому матеріальних витрат, які він зазнав у зв'язку із оплатою юридичних послуг.

20.01.17 р. Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області було отримано від позивача оригінал вказаного листа разом із листом від 17.12.16 р

Вказані документи було скеровано Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області до Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області та отримані останнім 03.02.17 р.

03.02.17 р. відповідачем було прийнято повідомлення № 1524 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Вказане повідомлення мотивовано виключно тим, що стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 Закону № 1404.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Суд зазначає, що жодного посилання на ненадання стягувачем квитанції про сплату авансового внеску або звільнення від його сплати (як про це зазначив відповідач у відзиві на позов) вказане повідомлення не містить.

Відповідно до п.п. 6 та 8 ч.4 ст. 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

- виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (п. 6);

- стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим (п.8);

Спірне повідомлення містить посилання лише на п.6 ч.4 ст. 4 Закону № 1404 (неподання заяви про примусове виконання рішення) та не містить жодних посилань на п.8 ч.4 ст. 4 Закону № 1404, яким передбачена така самостійна підстава для прийняття повідомлення про повернення як ненадання стягувачем підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Більше того, суд звертає увагу відповідача на те, що позивач є інвалідом 2-ї групи, а, отже, є звільненим від сплати авансового внеску в силу положень ч.2 ст. 26 Закону № 1404

Суд зазначає, що Закон № 1404 не містить обовязку стягувача подавати докази звільнення від сплати авансового внеску разом з виконавчим документом та заявою про примусове виконання рішення.

З наданих сторонами та Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області доказів судом встановлено, що позивачем на адресу Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області було направлено лише 2 документи оригінал виконавчого листа від 01.12.16 р. у справі № 805/3100/16-а та лист від 17.12.16 р.

Лист позивача від 17.12.16 р. містить текст, серед іншого, наступного змісту: «Направляю на Вашу адресу виконавчий лист по справі № 805/3100/16 для виконання.

Додаток: виконавчий лист на 1 аркуші».

Суд звертає увагу відповідача на те, що чинне законодавство України не містить обовязкової форми заяви про примусове виконання рішення.

Зі змісту листа позивача від 17.12.16 р. видно, що у ньому вказано про направлення виконавчого листа саме для примусового виконання, а не для відома чи для ознайомлення із ним органу виконавчої служби.

Таким чином вказаний лист може бути визнаний заявою про примусове виконання рішення у розумінні Закону № 1404.

Враховуючи викладене, посилання відповідача на відсутність заяви про примусове виконання рішення, як на підставу прийняття спірного повідомлення, судом не приймається.

Крім цього, як зазначив сам відповідач у запереченнях на позовну заяву відповідно до абзаців 4-5 п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, саме Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими:

боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

Як встановлено судом з виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.16 р. у справі № 805/3100/16-а, боржником за ним є Словянський відділ поліції ГУНП в Донецькій області, який є територіальним органом центрального органу виконавчої влади (є структурним підрозділом Управління національної поліції у Донецькій області, що входить до складу Міністерства внутрішніх справ України).

Отже, відповідач не мав повноважень на прийняття спірного рішення, оскільки проведення виконавчих дій щодо зазначеного виконавчого листа належить до компетенції Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Вказані обставини свідчать про протиправність та необхідність скасування спірного повідомлення від 03.02.17 р. про повернення виконавчого листа Донецького оркужного адміністративного суду виданого 01.12.16 р. у справі № 805/3100/16-а ОСОБА_1 без прийняття до виконання та про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Проте, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача та про зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження за виконавчим листом по справі № 805/3100/16-а, з огляду на такі обставини.

Самі по собі дії відповідача, за умов прийняття ним рішення яке може бути оскаржене, прав позивача не порушують, більше того, позивачем взагалі не зазначено які самі дії відповідача він просив суд визнати протиправними.

Приймаючи до уваги те, що результатом дій відповідача з примусового виконання виконавчого листа по справі № 805/3100/16-а стало прийняття відповідачем спірного повідомлення, яке судом скасовано, саме скасування вказаного повідомлення є належним та достатнім способом захисту прав позивача.

Щодо вимог про зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження, суд зазначає про те, що він не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Проведення виконавчих дій в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", є обов'язком загального характеру для державного виконавця і належить до його компетенції.

За наявності направленого на примусове виконання виконавчого документу, відповідач, в силу положень Закону № 1404, повинен прийняти виконавчий лист до виконання та перевірити його на відповідність вимогам Закону № 1404 і вирішити питання про відкриття виконавчого провадження.

Суд не може, фактично підмінивши собою орган виконавчої служби, вчинити дії, передбачені Законом № 1404 замість державного виконавця.

Більше того, враховуючи, що оригінал виконавчого листа було повернено відповідачем на адресу позивача разом із спірним повідомленням, станом на момент розгляду справи, у органа виконавчої служби фактично відсутній виконавчий документ, який належало б виконувати примусово.

Крім цього, як було вказано вище, відповідач не є органом виконавчої служби, що має примусово виконувати виконавчий лист, виданий позивачу.

Суд звертає увагу позивача на те, що для належного виконання судового рішення, йому необхідно направити для примусового виконання оригінал виконавчого листа та заяву про примусове виконання рішення на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки вони не були понесені позивачем, який є звільнений від їх сплати.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією «Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями»,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання незаконними дій, скасування повідомлення про повернення виконавчого документа та про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати повідомлення Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 03.02.17 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 10 травня 2017 року.

Постанову складено у повному обсязі 16 травня 2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.