Справа № 804/7293/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 р. Справа № 804/7293/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача: представника відповідача -1: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені, зобовязання вчинити певні дії,
31 жовтня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - відповідач-2) про:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у декларації з податку на додану вартість (ПДВ) за липень 2016 року підприємством заявлено до бюджетного відшкодування сума в розмірі 117137302,00 грн., разом з декларацією також поданий до податкового органу розрахунок бюджетного відшкодування та заява про повернення суми бюджетного відшкодування, в яких заявлено до відшкодування на рахунок у банку вказану суму. Після проведення камеральної перевірки сума, заявлена Публічним акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» (далі - ПАТ «НЗФ») до відшкодування у розмірі 117137302,00 грн., вчасно (у строк до 05.10.2016) не була перерахована на рахунок платника податків, таке зарахування здійснене лише 25.10.2016, тобто з порушенням строку, визначеного ст. 200 Податкового кодексу України. З урахуванням вказаних обставин, за приписами п.200.23 ст.200 ПК України у позивача виникло право на отримання пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення такої пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Всього сума пені за розрахунками підприємства за період з 06.10.2015 по 25.05.2015 склала 1152170,18 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року відкрито провадження у справі №804/7293/16 та призначено її до розгляду на 25.11.2016 року о 10:30. Останнє судове засідання по справі відбулося 30.11.2016.
Відповідач-1 проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях проти адміністративного позову. Відповідач -1 зазначив, що після проведення камеральної перевірки даних, задекларованих ПАТ «НЗФ» у декларації за липень 2016 року щодо сум заявленого бюджетного відшкодування ПДВ, ним було встановлено, що підприємство має право на отримання бюджетного відшкодування у заявленій сумі. З огляду на зазначене, у встановлений законом строк, направлено державній казначейській службі відповідний пакет документів, зокрема і висновок на відшкодування ПДВ, у строк до 28.09.2016. Таким чином, податковим органом виконано, в межах встановленого податковим законодавством строку, всі дії, які він мав вчинити відповідно до положень ст.200 ПК України. Таким чином, з боку Спеціалізованої державної податкової інспекції м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС відсутні будь-які порушення прав позивача.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов.
Представник відповідача - 2 проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Представник відповідача -2 у судове засідання 30.11.2016 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, письмових заперечень проти позову від відповідача -2 до суду не надійшло.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ПАТ «НЗФ» зареєстроване як платник ПДВ, що підтверджується свідоцтвом платника ПДВ від 28.04.2011 №100334213 та перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі СДПІ).
22.08.2016 позивач подав до СДПІ податкову декларацію з ПДВ за липень 2016 року, в якій у рядку 20.2.1 була задекларована сума бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 117137302,00 грн. Разом з декларацією підприємством подані розрахунок бюджетного відшкодування та заява про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, в яких визначено суму бюджетного відшкодування, яка підлягає поверненню на рахунок платника у банку у розмірі 117137302,00 грн.
Податковим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПАТ «НЗФ» у декларації з ПДВ за липень 2016 року щодо сум бюджетного відшкодування, про що складена довідка від 20.09.2016 №565/28-01-47-00186520, згідно якої при відображенні ПАТ «НФЗ» у декларації за липень 2016 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 117137302,00 грн. (рядок 20.2.1 декларації) камеральною перевіркою порушень не встановлено.
Однак після отримання висновку Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не було здійснено передбаченого ст.200 ПК України відшкодування на рахунок платника у банку у сумі 117137302,00 грн., що за твердженням позивача є бездіяльністю з боку відповідача-2.
Згідно п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктами 200.7 - 200.9 ст.200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з п.200.17 ст.200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.
Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.
Як визначено положеннями п. 200.10 вказаної норми ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.
Згідно приписам п. 200.12 ст.200 ПК України контролюючий орган зобовязаний протягом пяти робочих днів після закінчення перевірки:
або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;
або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом пяти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.
Як видно з матеріалів справи, довідка за результатами камеральної перевірки відповідачем-1 складена 20.09.2016, а висновок про суми відшкодування податку на додану вартість від 22.09.2016 №743-07 направлений відповідачу-2 - 27.09.2016, тобто на пятий робочий день після закінчення камеральної перевірки та отриманий останнім 28.09.2016.
Таким чином, суд доходить висновку про відсутність бездіяльності з боку Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, яка виразилася у неподанні Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» по декларації за липень 2016 року в розмірі 117137302,00 грн., у строк передбачений ст.200 Податкового кодексу України, з огляду на що означена позовна вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Відповідно п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Пункт 200.19 ПК України містить критерії платників податку, одночасна відповідність яким є підставою для внесення заяви про повернення суми бюджетного відшкодування такого платника до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, зазначеного у підпункті «а» підпункту 200.7.1 пункту 200.7 цієї статті.
Згідно вимог пунктів 200.20 та 200.21 ст.200 ПК України порядок визначення відповідності платника податку критеріям, зазначеним у пункті 200.19 цієї статті, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Визначення відповідності платника податку зазначеним критеріям проводиться в автоматизованому режимі протягом 15 календарних днів після граничного терміну подачі звітності.
У разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку, визначеним цією статтею критеріям контролюючий орган зобовязаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності направити платнику податку рішення про таку невідповідність та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.
Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного рішення, вважається, що такий платник відповідає критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.
Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 р. №39.
У відповідності до п. 9 Порядку, на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.
Так, аналіз вищевикладених норм передбачає, що Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області після отримання 28.09.2016 висновку Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про суми відшкодування податку на додану вартість від 22.09.2016 №3743-07, зобов'язане було перерахувати суму заявленого бюджетного відшкодування у розмірі 117137302,00 грн. з бюджету на поточний банківський рахунок позивача протягом п`яти операційних днів після отримання такого висновку (тобто 05.10.2016 включно).
Однак, сума бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2016 року в розмірі 117137302,00 грн. була перерахована на банківський рахунок ПАТ «НЗФ» лише 25.10.2016, при цьому ГУ ДКС у Дніпропетровській області не повідомило ПАТ «НЗФ» про причини порушення строків здійснення бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку. Отже, факт нездійснення своєчасного відшкодування ПДВ свідчить про протиправну бездіяльність саме з боку відповідача-2. Адже, як відомо, бездіяльність субєкта владних повноважень це пасивна поведінка субєкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, не оприлюднення нормативно-правового акта, тощо).
З огляду на зазначене, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДКС у Дніпропетровській області, яка виразилася у ненаданні ПАТ «НЗФ» суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за липень 2016 року шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок ПАТ «НЗФ» протягом пяти операційних днів після отримання висновку СДПІ є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «НЗФ» пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за липень 2016 року в розмірі 1152170,18 грн. (за період з 06.10.2016 по 25.10.2016), суд зазначає таке.
Відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Таким чином, з 06.10.2016 своєчасно не відшкодована на рахунок платника у банку сума ПДВ за липень 2016 року в розмірі 117137302,00 грн. вважається заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, тобто по 25.10.2016 включно.
Так, за розрахунком пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за липень 2015 року, наданим позивачем та перевіреним судом, сума пені в період з 06.10.2016 по 25.10.2016 включно становить 1152170, 18 грн. та підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Судова практика також відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України з цього питання.
Згідно з ч.1 ст.244 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнати протиправною бездіяльності, стягнення пені, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1