Справа № 817/652/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2017 р.Р і в н е 817/652/17
10год. 52хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Єлагін Ярослав Вікторович

відповідача: представник Шимчук Сергій Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед"
про стягнення санкції та пені , -
В С Т А Н О В И В:

Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" (далі - відповідач) про стягнення санкцій та пені у розмірі 87152,70грн.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до звіту середньооблікова кількість штатних працівників відповідача становить 64 особи, середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 43 454,69 грн. Згідно із ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність і мають працювати на робочих місцях - 3 особи, а працевлаштовано лише 1 особа. Зазначив, що суму адміністративно-господарських санкцій в графі 06 звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік, відповідачем не проставлено, хоча повинний був це зробити самостійно. Таким чином, Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" порушено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів. З огляду на це, у відповідності до ч.1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідач повинен сплатити адміністративно-господарську санкцію в сумі 86909,38 грн. Крім того, було порушено термін сплати санкцій, у зв'язку з чим йому було нараховано пеню у розмірі 243,32 грн. З таких підстав, представник позивача викладені в адміністративному позові вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. На адресу суду надано письмові заперечення з додатками на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень пояснив суду, що підприємство покладені на нього обов'язки згідно із вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - виконав повністю. Крім того, зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" подавало Кунецовському міському центру зайнятості звіти про наявність вакансій, в яких зазначало вакантні професії для працевлаштування інвалідів. Підприємство займалося та продовжує займатися пошуком інвалідів, шляхом розміщення оголошень в місцевих газетах, з метою їх подальшого працевлаштування. Також, відповідач інформував позивача, що на підприємстві створені робочі місця для інвалідів, однак з незалежних від нього обставин не було виконано встановлені нормативи робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості - 2 особи. Крім того, зазначив, що обов'язком підприємства є створення робочих місць для інвалідів, а не безпосереднім пошуком їх для працевлаштування. З цих підстав, представник відповідача зазначив, що відповідачем виконано всі необхідні вимоги чинного законодавства, а тому просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" (далі - ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед") подало до Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік форми № 10-ПІ, де зазначило, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 64 особи (рядок 01), з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 1особа (рядок 02), кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 3 особи (рядок 03), фонд оплати праці штатних працівників складає 2781,1 грн. (рядок 04), середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 43454,69 грн. (рядок 05), сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інваліді - відсутня (рядок 06) (а.с.5).

Таким чином, з аналізу звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік форми № 10-ПІ слідує, що ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" не було виконано встановлені законодавством України нормативи робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2014 рік, в кількості - 2 особи.

Так, копією наказу генерального директора від 01.10.2015 року № 01/10-15 затверджено комісію на підприємстві по створенню та проведені атестації робочих місць для інвалідів (а.с.25).

Відповідно до копій протоколів № 1 від 21.03. 2016 року, № 2 від 27.04. 2016 року , № 3 від 07.06. 2016 року, № 4 від 13.07. 2016 року, № 5 від 15.09. 2016 року, № 6 від 30.09.2016 року, № 7 від 13.10. 2016 року засідання комісії по створенню робочих місць для інвалідів та їх атестації, було постановлено (а.с.26-32):

1.Постійно повідомляти Кузнецовський міський центр зайнятості населення про можливість створення робочих місць для інвалідів за відповідними професіями.

2.Враховуючи фізичні можливості інвалідів, направлених вказаними органами в межах доведеного нормативу, розробити та затвердити інструкцію про робочі місця інвалідів.

3.Провести співбесіду з інвалідами.

Протягом 2016року ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" подавало звітність про попит на робочу силу (вакансії) форми № 3- ПН, в якій зазначало вакантні професії (посади) для працевлаштування інвалідів(а.с.33-54).

Також, листами від 25.07.2016 року №25-1/07-16, від 15.08.2016 року №15-01/08-16 адресованими центру зайнятості, відповідач просив направити для працевлаштування інвалідів по вказаних професіях, які шукають роботу(а.с.55-56).

Крім того, судом встановлено, що Кузнецовський міський центр зайнятості протягом 2016 року, рекомендував особам з інвалідністю, що знаходяться на обліку в центрі зайнятості для виконання індивідуального плану працевлаштування, звернутися до ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" та отримати інформацію про наявні вакантні посади(а.с.57-62).

Кузнецовський міський центр зайнятості відповідно до направлень на працевлаштування, направляв на працевлаштування до ТзОВ фірми "Скорпіо Лімітед" протягом 2016 року двох інвалідів, них:

- ОСОБА_4 - відмовилася від запропонованої посади

- ОСОБА_5 - відмовилася від запропонованої посади (не влаштовує графік роботи)(а.с.63, 64).

Крім того, матеріалами справи також підтверджується та обставина, що відповідач протягом 2016 року самостійно займався пошуком інвалідів для подальшого працевлаштування їх на вакантні посади, шляхом розміщення оголошень про наявність вакантних посад в газеті "Вітрина міста". Також інформація про вакантні посади інвалідів розміщувалася в мережі Інтернет http://34400/net (а.с.68-111).

Поряд з цим, з метою працевлаштування осіб, яким встановлена інвалідність відповідач звертався до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради, відповідно до листа від 01.02.2016року №01-1/02-2016(а.с.65).

Як зазначає позивач, відповідачем не проставлено суму адміністративно-господарських санкцій в графі 06 звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік.

З огляду на це, позивачем було нараховано адміністративно-господарську санкцію в сумі 86909,38грн., за невиконання нормативу робочих місць в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, тобто -2 робочих місця.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем порушено термін сплати адміністративно-господарських санкцій, як наслідок відповідно до Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05. 2007 року № 223, для підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", розрахунок пені станом на 25.04. 2017 року становить - 243,32 грн.(а.с.6).

Поряд з цим, судом встановлено, що на адресу позивача ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" надсилало листи про виконання норм Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 року №875-XII (далі - Закон України від 21.03.1991 року №875-XII), в яких підприємство повідомило, що ним було вжито всіх необхідних вимоги чинного законодавства щодо забезпечення певної кількості робочих місць для інвалідів, а обов'язок щодо створення робочих місць не супроводжується його обов'язком самостійно займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. А тому, в рядку 06 звіту не повинні проставлятися адміністративно-господарські санкції(а.с.19, 20).

Однак, за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів, встановленого Законом України від 21.03.1991 року №875 в кількості - 2 особи, позивачем до відповідача було застосовано адміністративно-господарська санкція в сумі 87152,70грн. та направлено на адресу відповідача лист-зауваження від 31.03.2017року №01-14/399 з пропозицією усунути недоліки звіту(а.с.22).

Суд не погоджується з висновками позивача про те, що відповідачем порушено норматив робочих місць працевлаштування інвалідів, за що до нього було застосовано адміністративно-господарську санкцію в сумі 86909,38грн., та пеню - 243,32 грн., з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України від 21.03.1991 року №875-XII закріплено, що інваліди в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 18 Закону України від 21.03.1991 року №875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу даної норми слідує, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, однак до їхніх обов'язків не входить пошук підходящої роботи для інвалідів. Оскільки, згідно із ч.3 ст. 18-1 цього Закону Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України від 21.03.1991 року №875-XII, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч.1 ст. 20 цього Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України від 21.03.1991 року №875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Оскільки, в силу вимог з ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Слідує, що нарахування адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання, у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.06.2011 у справі №21-60а11, від 26.06.2012 у справі №21-105а12, від 02.04.2013 у справі №21-95а13, від 16.04.2013 у справі №21-81а13 та від 09.07.2013 у справі №21-196а13, а відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З досліджених доказів слідує, що ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" надано всі необхідні докази для створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Більше того, матеріалами справи підтверджується той факт, що підприємство займалося самостійно пошуком інвалідів, а також вживало всі необхідні заходи для їх працевлаштування, направлених Кузнецовським міським центром зайнятості.

Таким чином, ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" вчинило всі передбачені Законом України від 21.03.1991 року № 875 заходи для працевлаштування осіб, яким встановлена інвалідність, що свідчить про відсутність складу правопорушення в його діях.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивачем не доведено факту, що з боку ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" мало місце порушення вимог Закону України від 21.03.1991 року №875-XII, а тому вимоги Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів щодо стягнення таких санкцій та пені є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки факт наявності у відповідача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, то в задоволенні позову необхідно відмовити.

В силу вимог ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи відсутність документально підтверджених доказів понесення судових витрат, суд не присуджує їх на користь відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Скорпіо Лімітед" про стягнення санкцій та пені - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.