Справа № 441/381/17
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Постанова

Іменем України

19.05.2017р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача -Торби А.М., та його представника -Кінаш Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до сільського голови Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Торби Андрія Михайловича про визнання дій протиправними та покладення на відповідача зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в Городоцький районний суд Львівської області із адміністративним позовом до сільського голови Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Торби А.М., просить визнати протиправними його дії, що полягають у невнесенні її заяви від 23.01.2017 року на сесію Суховільської сільської ради для розгляду та зобов»язати сільського голову с. Суховоля внести на наступну сесію Суховільської сільської ради дану заяву.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником земельної ділянки площею 0,50 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства.

23.01.2017р. вона звернулась в Суховільську сільську раду із заявою про надання дозволу на виготовлення детального планування території для зміни цільового призначення означеної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку.

Однак, 03.02.2017р. отримала відповідь, у якій вказано про те, що її земельна ділянка знаходиться в 50-ти метровій прибережній захисній смузі, з урахуванням цього, її звернення буде розглянуто лише після винесення вказаної земельної ділянки в натурі.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась, хоч була належним чином повідомлена про час та дату судового засідання, подала заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.30).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з мотивів викладених в заяві.

Відповідач Торба А.М. та його представник Кінаш Т.П. просили у позові відмовити, в суді пояснили, що вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 24, ч.3 ст.41, ч.2 ст.55 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.10 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що Суховільською сільською радою Городоцького району Львівської області на засіданні комісії із земельних питань заяву гр. ОСОБА_4 від 23.01.2017р. було розглянуто. Згідно Акту обстеження земельної ділянки від 24.01.2017р. (а.с.28) було проведено обстеження місця її розташування і встановлено, що дана земельна ділянка розташована біля озера в с. Суховоля і межові знаки, які б її визначали - не збережені, тому межі земельної ділянки не вдалось встановити. Власник (користувач) земельної ділянки несе відповідальність за знищення межових знаків відповідно до пункту е) ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України, ст.56 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Актом комісії рекомендовано сільському голові запропонувати власнику земельної ділянки винести межі земельної ділянки в натуру із встановленням межових знаків. Відповідно винесення на розгляд сесії питання зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки ОСОБА_4 без визначення прибережної захисної смуги існуючого озера комісія з земельних питань не рекомендувала.

У запереченні Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області від 17.05.2017р. №104 зазначено, що земельна ділянка площею 0,50 га. розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться впродовж озера с. Суховоля.

Стаття 61 Земельного кодексу України встановлює обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Прибережні захисні смуги встановлюються на берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Прибережна захисна смуга озера у даній місцевості становить 3,5 га., згідно даних паспорта водного об»єкта ставка №65 від 19.10.2011р. (а.с.25-27).

Відповідно до цільового призначення усі землі держави поділяються на 9 (дев»ять) категорій, що визначено Земельним кодексом України. Правовий режим кожної категорії земель визначається характером землекористування, системою державних органів, що здійснюють функції державного управління землями, обсягом компетенції цих органів у галузі управління використанням земельних ділянок. Такий поділ земель дозволяє державі тримати під контролем процес визначення цільового призначення земель, не допускаючи без дозволу переведення їх з однієї категорії до іншої, а також здійснювати контроль за режимом використання земель залежно від їх цільового призначення. Цільове призначення земель - це встановлені законодавством порядок, умови і межі використання земель для конкретних цілей відповідно до їх категорій. Режим земель визначається правилами їх використання, включенням у цивільний оборот, необхідністю охорони, обліку і моніторингу. Тому органи місцевого самоврядування зобов»язані діяти в інтересах усієї громади, яку вони представляють, та враховувати і інтереси суміжних землекористувачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Проте позивачем не надано жодних аргументованих доказів щодо земельної ділянки, які б підтвердили факт перебування у її власності земельної ділянки площею 0,50 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Суховоля Городоцького району Львівської області.

Підпункт 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію сільських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі сільських рад як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція сільських рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад.

Ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Статтею 71 КАСУ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених стттею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У справі не встановлено право власності позивача на земельну ділянку, доказом такого не підтверджено, у зв»язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову за не підтвердженням позивачем порушення її прав з боку відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.18,71,94, 158, 159-164, 171 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в позові до сільського голови Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Торби Андрія Михайловича про визнання дій протиправними та покладення на відповідача зобов"язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення в порядку передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя Яворська Н.І.