Справа № 285/1515/17
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
Справа № 285/1515/17
провадження в справі 2-а/0285/496/17
22 травня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибув

представник відповідача: не прибув

представник третьої особи: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплатити одноразової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:
26.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оброни України про повернення його документів на доопрацювання, як інваліда ІІ групи з 8.02.2016 року внаслідок поранення (контузії) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 10.06.2016 року № 46;

Зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 16.03.2016 року до Новоград-Волинського об`єднаного міського військового комісаріату щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення ІІ групи інвалідності, а саме 8.02.2016 року відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року;

Зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання постанови суду протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він проходив військову службу в Збройних Силах з 5.08.1983 року по 30.09.2009 року. Наказом Міністерства оборони України № 743 від 3.09.2009 року звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я та наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 185 від 30.09.2009 року цього числа виключений зі списків особового складу. Позивач, в період з 5.12.1987 року по 18.06.1988 року, проходив військову службу на території Республіки Афганістан, де приймав участь в бойових діях. Рішенням Центральної військово-лікарської комісії від 12.06.2015 року встановлено, що отримані позивачем поранення (контузія головного мозку 1987р. 1987р.) та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 11.03.2016 року Житомирською обласною МСЕК позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. Як інвалід ІІ групи ОСОБА_1 набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення позивачу інвалідності 8.02.2016 року, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

Позивач відповідно до вимог Закону подав заяву до Міністерства оборони України через Новоград-Волинський ОМВК про виплату одноразової грошової допомоги, до якої долучив усі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку № 975 від 25.12.2013 року, а саме: витяг із протоколу засідання ЦВЛК від 12.06.2015 року; копію висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 9.06.2015 року; копію довідки Житомирської обласної МСЕК від 11.03.2016 року; витяг з наказу про звільнення; копію паспорта та ідентифікаційного коду; реквізити банку.

Проте, рішенням відповідної комісії Міністерства оборони України від 10.06.2016 року подані позивачем документи повернуті на доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_2 з посиланням на те, що відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення, оскільки відсутні документи про те, що поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку № 975 від 25.12.2013 року.

ОСОБА_1 зазначив, що форма документа (що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком учинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, згідно п. 11 Порядку № 975 від 25.12.2013 року) законодавчо не визначена, а тому такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення. Відсутність висновків службового розслідування та акта розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення підтверджені іншими документами. Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду від 22.01.2015 року у справі № 2-а1626/12/1370.

На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідачем порушено його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Позивач в судове засіданні не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Міністерства оборони України в судове засідання не прибув, подав заперечення на адміністративний позов, у яких просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом лише у квітні 2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, будь-яких документів про причини пропуску строку для звернення до суду не надав, що виключає можливість перевірити їх поважність. Крім того відповідач зазначив, що залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, не порушує його права на соціальний захист, що пов`язане з розглядом питання щодо призначення допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності. Зокрема, відповідно до Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 року № 564 вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є повноваженнями Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Таке рішення Комісії може бути оскаржене в судовому порядку. У разі прийняття Комісією рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач не позбавлений можливості оскаржити його в межах строку звернення до адміністративного суду.

Представник третьої особи - Житомирський обласний військовий комісаріат в судове засідання не прибув, подав заперечення на адміністративний позов, посилаючись на те, що п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року визначено перелік документів, які додаються до заяви особи про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, у тому числі, документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Крім того, п. 4.7. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року чітко визначено, що у разі настання інвалідності подаються такі документи, зокрема: копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі

тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. А тому, твердження ОСОБА_1 про законодавчу невизначеність форми документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) є безпідставними, оскільки пунктом 4.7. вищезазначеного Положення № 530 від 14.08.2014 року чітко визначено зміст такого документа. Надані позивачем документи: витяг з протоколу ЦВЛК засвідчує лише причинний зв`язок (пов`язане з виконанням обов`язків військової служби чи не пов`язане); висновок спеціаліста у галузі медичної експертизи вказує лише на характер і давність тілесних ушкоджень, тобто ймовірність спричинення рубців на тілі пораненням, яке могло мати місце під час бойових дій. Жоден з цих документів не є тим доказом в розумінні статті 70 КАС України, який би виключав факт того, що поранення позивача не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Більше того, за змістом п. 11 Порядку № 975 від 25.12.2013 року постанова відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення, є окремим документом за переліком документів, які додаються до заяви особи про призначення одноразової грошової допомоги, а тому її не можна ототожнювати з іншим документом, передбаченим цим Порядком. Окрім того, у період проходження позивачем військової служби законодавство СРСР (ст. 60, 114, 121 «Положения о медицинском освидетельствовании в Вооруженных Силах СССР (на мирное и военное время)», затвердженого наказом Міністерства оборони СРСР № 260 від 9.09.1987 року) також передбачало надання «довідки про обставини поранення, контузії, травми, ушкодження». Позивачем не надано відповідних документів, які би свідчили про те, що причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) не пов`язані із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомленні належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому суд, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 128 КАС України, вважає за можливе проводити розгляд справи.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.
Посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, передбачений ст. 99 КАС України, не заслуговують на увагу, оскільки, ОСОБА_1 отримав витяг з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України від 10.06.2016 року лише 1.12.2016 року, про що на копії витягу з протоколу позивачем було проставлено підпис та дату отримання цього витягу (а.с. 27), а із зазначеним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 26.04.2017 року, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 99 КАС України. Будь-яких інших доказів отримання позивачем протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України від 10.06.2016 року представником відповідача суду надано не було.

Представник Міністерства оборони України подав до суду клопотання про розгляд справи колегією у складі трьох суддів, посилаючись на положення ч. 1 ст. 24 КАС України.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19 КАС України дана справа підсудна Новоград-Волинському міськрайонному суду. Згідно із ч. 1 ст. 24 КАС України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

Вказане означає, що частина 1 статті 24 КАС України встановлює випадки, коли адміністративні справи розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегіально. При цьому, це правило стосується виключно тих справ, які підсудні окружним судам відповідно до статті 18 КАС України (предметна підсудність адміністративних справ).

Таких висновків щодо застосування частини 1 статті 24 КАС України дійшов Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 15 березня 2017 року (№ рішення в ЄДРСР - 65385472).

Отже, норма ч. 1 ст. 24 КАС України щодо колегіального розгляду адміністративної справи в окружному адміністративному суді не підлягає застосуванню у зазначеній справі, яка підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному суду.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах з 5.08.1983 року по 30.09.2009 року. В період з 5.12.1987 року по 18.06.1988 рік позивач проходив військову службу на території Республіки Афганістан, де приймав участь в бойових діях (а.с. 16, 19).

Наказом Міністерства оборони України № 743 від 3.09.2009 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я та наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 185 від 30.09.2009 року цього числа виключений зі списків особового складу (а.с. 18).

Протоколом Центральної військово-лікарської комісії від 12.06.2015 року встановлено, що отримані позивачем поранення (контузія головного мозку 1987р. 1987р.) та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 22).

У висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 9.06.2015 року, складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що рубці у тім`яній ділянці зліва, справа від серединної лінії, в лівій підочно-виличній ділянці є наслідком загострення ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені у 1987, 1988 роках (а.с. 24).

Відповідно до акта огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності з 8.02.2016 року. Поранення контузія та захворювання, так пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 25).

16.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовця згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей», до якої долучив документи, передбачені п. 11 Порядку № 975 від 25.12.2013 року, а саме: витяг із протоколу засідання ЦВЛК від 12.06.2015 року; копію висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 9.06.2015 року; копію довідки Житомирської обласної МСЕК від 11.03.2016 року; витяг з наказу про звільнення; копію паспорта та ідентифікаційного коду; реквізити банку (а.с. 26).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, з звільнених з військової служби від 10 червня 2016 року, комісія розглянула подані ОСОБА_1 документи та дійшла висновку про необхідність повернення документів обласному військовому комісаріату на доопрацювання, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку № 975 від 25.12.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Питання призначення і виплати одноразової грошової врегульовані Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року (далі Порядок № 975).

Згідно із п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Крім того, відповідно до п. 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року у разі настання інвалідності подаються, зокрема, такі документи: копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Оскільки ОСОБА_1 до заяви не було додано всіх документів, передбачених п. 11 Порядку № 975, а саме: документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, 10 червня 2016 року комісія Міністерства оборони України дійшла законного висновку про необхідність повернення документів обласному військовому комісаріату на доопрацювання.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року у справі № 2-а1626/12/1370 (а.с. 38-41), на яку посилається ОСОБА_1 , залишено без змін постанову суду апеляційної інстанції щодо задоволення позову особи про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. У вказаній ухвалі суд касаційної інстанції зазначив, що форма такого документа (що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення….) законодавчо не визначена, а тому такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Отже відсутність службового розслідування та акта розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими доказами. При цьому суд касаційної інстанції взяв до уваги лист військової прокуратури Львівського гарнізону про те, що кримінальна справа по факту поранення особи 2 вересня 1994 року не порушувалась.

Однак у справі, яка розглядається, позивачем не було надано будь-яких інших відомостей, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Таким чином комісія Міністерства оборони України діяла відповідно до вимог Закону та дійшла обґрунтованого висновку про необхідність повернення документів позивача на доопрацювання обласному військовому комісаріату, керуючись вимогами п. 11 Порядку № 975.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 70-72, 104, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплатити одноразової грошової допомоги відмовити

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову суду складено в повному обсязі та підписано 26 травня 2017 року.

Суддя Т.Б. Сташків