Справа № 759/7449/17
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/7449/17
пр. № 2-а/759/251/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.

за участі секретаря Скляренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Святошинського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 про продовження строку його затримання,-

В С Т А Н О В И В:

17.05.2017 року Святошинське РВ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 про продовження строку його затримання.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 прибув на територію України у 2006 році, авіасполученням через КІШ «Бориспіль» із Нігерії у приватних справах по національному паспорту на його ім'я, який в подальшому було втрачено. Із заявою про відновлення паспортного документа до компетентних органів не звертався.

З моменту прибуття в Україну проживав за різними адресами, останнє місце проживання - АДРЕСА_1. З початку 2010 року по теперішній час проживає на території України без документів, що засвідчують його особу та без документів на право проживання в Україні, ухилившись від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

21.07.2016 року гр. Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був виявлений по АДРЕСА_2 у ході проведення профілактичних заходів, направлених щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, без документів, що засвідчують особу іноземця та без документів на право перебування на території України. За порушення імміграційного законодавства України 21.07.2016 року відносно гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 203 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (штраф сплачено). За грубі порушення ст. ст. 4, 15, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та на підставі ст. ст. 22, 26 цього ж Закону, відносно гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Святошинським РВ ГУ ДМС України в місті Києві, було прийнято рішення про його примусове повернення з України від 21.07.2016 та зобов'язано його залишити територію України до 04.08.2016. Однак іноземець рішення Святошинського РВ ГУ ДМС України в м.Києві залишити територію України в зазначений термін, а саме виїхати за межі України не виконав.

Позивач зазначив що 23.11.2016 року Святошинський РВ ГУ ДМС України в місті Києві звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з адміністративним позовом про примусове видворення за межі території України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

24.11.2016 року Святошинський районний суд міста Києва постановив: адміністративний позов Святошинського РВ ГУ ДМС України в місті Києві - задовольнити. Примусово видворити з території України громадянина Федеративної Республіки Нігерія, ІНФОРМАЦІЯ_1

24.11.2016 року Святошинським районним відділом Головного управлінням Державної міграційної служби України в місті Києві було прийнято рішення про поміщення в Пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (далі - ПТПІ), складено протокол про адміністративне затримання за ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та поміщено громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Чернігівський ПТПІ.

Позивач зазначив, що зважаючи на те, що відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України, Святошинським РВ ГУ ДМС України в місті Києві відповідно до пункту 2.7. спільного наказу МВС України, СБ України та АДПС України від 23.04.2012 № 353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», вжито заходи для виконання рішення про примусове видворення за межі території України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, направлено лист- повідомлення за №9/3857 від 24.11.2016 року Надзвичайному та Високоповажному послу Посольства Федеративної Республіки Нігерія в місті Києві, що вищевказана особа була поміщена до ПТПІ. Для забезпечення примусового видворення з клопотанням про сприяння в ідентифікації особи та оформлення довідки вказаному іноземцю для повернення на Батьківщину був направлений лист Надзвичайному та Високоповажному послу Посольства Федеративної Республіки Нігерія №9/3232/2 від 20.12.2016; №9/663-17 від 24.03.2017; №9/1253-17 від 16.05.2017. На даний час відповіді на вищезазначені листи не надходили. Під час перебування в ПТПІ відповідач до Державної міграційної служби України з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався.

Представник позивач в судове засідання з'явився, адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач громадянка Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних.

Врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, щогромадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 прибув на територію України у 2006 році, авіасполученням через КІШ «Бориспіль» із Нігерії у приватних справах по національному паспорту на його ім'я, який в подальшому було втрачено. Із заявою про відновлення паспортного документа до компетентних органів не звертався.

Судом встановлено, що з моменту прибуття в Україну проживав за різними адресами, останнє місце проживання - АДРЕСА_1. З початку 2010 року по теперішній час проживає на території України без документів, що засвідчують його особу та без документів на право проживання в Україні, ухилившись від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

За правилами ч. 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України; іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 7 ст. 183-7 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Розділ III КАСУ доповнено статтею 183-7, якою визначено порядок провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства.

Згідно інформаційного листа Вищого Адміністративного суду України № 844/12/1-13 від 13.06.2013 у зв'язку з виникненням у судовій практиці питань, пов'язаних із визначенням належного позивача у справах про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України та територіальної підсудності цих справ, на підставі статті 32 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне повідомити таке.

За змістом частини першої статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", частини першої статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України правом на звернення до адміністративного суду з позовом про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України наділений центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем причини є поважними, а тому адміністративний позов Святошинського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 про продовження строку його затримання підлягає задоволенню судом у повному обсязі .

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Святошинського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 про продовження строку його затримання - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянинаФедеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання на три місяці, а саме, до 24 серпня 2017 року

Постанову про продовження строку затримання Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на три місяці, який тимчасово утримується в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України звернути до негайного виконання.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Святошинський районний суд м. Києва з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та в порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ: