Справа № 361/2757/17
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2757/17
провадження № 2-а/361/376/17
Постанова

Іменем України

25 травня 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду в порядку скороченого провадження, відповідно до ст. 183-2 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи захворювання пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, відповідно має право на пільги встановлені законодавством.

Позивач у 1986 році перебував на службі в Броварському РВ ГУМВС України в Київській області на посаді інспектора ДАІ в званні капітана міліції і був відряджений до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи 02 травня 1986 року в с. Іловниця, 04 травня 1986 року та з 06 травня по 09 травня 1986 року в м. Чорнобиль та 05 травня 1986 року в с. Копачі і де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом.

Броварське МВ ГУ МВС України в Київській області видало позивачу довідку про розмір грошового забезпечення в зоні ЧАЕС № 109 від 14 листопада 2016 року, яке складало 1083,39 крб.

24 листопада 2016 року позивач звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про перерахунок пенсії, виходячи iз заробітної плати за роботу в зонi вiдчуження, надавши вci необхiднi документи.

Відповідач повідомив йому про відмову у проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що проводити обчислення розміру пенсії із суми 1083,39 крб. згідно довідки № 109 від 14 листопада 2016 року, виданої Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, підстав не має.

У відповідача відсутні підстави не приймати довідку про його заробіток в зоні відчуження ЧАЕС у 1986 році в сумі 1083,39 крб. для обчислення пенсії, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Вважає відмову відповідача неправомірною та такою, що порушує його право на належний соціальний захист.

Посилаючись на вищевказане, позивач просив суд визнати дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови від 07 грудня 2016 року у проведенні перерахунку його пенсії протиправними; зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 24 травня 2016 року перерахунок та виплату його пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження 02 травня 1986 року і за період з 04 травня по 09 травня 1986 року в розмірі 1083,39 крб. : 7 днів х 31 календарних днів, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням уже проведених виплат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

23 травня 2017 року до суду надійшло заперечення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на адміністративний позов, в якому відповідач просив, суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки довідка про заробітну плату ОСОБА_1 в зоні відчуження ЧАЕС у 1986 році не підтверджена первинними документами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 вересня 2008 року.

02 травня та у період по 04 травня по 09 травня 1986 року безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС, що підтверджується маршрутним листом № 20/о-144, виданим Головним управлінням МВД України в Київській області.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року, яка набрала законної сили, визначено, що розмір заробітної плати позивача за роботу в зоні відчуження ЧАЕС 02 травня 1986 року та у період з 04 травня по 09 травня 1986 року становить 1083,39 крб.

На виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району видав довідку № 109 від 14 листопада 2016 року про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження 02 травня та у період з 04 травня по 09 травня 1986 року, яка становить 1083,39 крб..

24 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про перерахунок пенсії, виходячи iз заробітної плати за роботу в зонi вiдчуження, надавши вci необхiднi документи.

Листом № 664/О-01 від 07 грудня 2016 року відповідач Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу ОСОБА_1 в перерахунку пенсії мотивуючи тим, що пенсія виплачується згідно норм чинного законодавства. Підстави для її перерахунку відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтями 21 та 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків. відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємствами, установами та організаціями відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах повинні мати, а отже й надавати, виключно підприємства, де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Інші підприємства, органи державної влади тощо не можуть надавати довідок про заробіток по конкретних особах, які не працювали і не працюють у цих підприємствах, органах державної влади.

Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За нормою частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Листом Міністерства праці і соціальної політики України від 13.04.2001 р. № 03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і Постанова ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 7 травня 1986 р. № 524-156, Розпорядженням РМ СРСР № 1512-р від 24.06.1986 року, від 17 червня 1986 р. № 207-7.

Заробітна плата Позивача була нарахована та виплачена без урахування всіх тарифних ставок, премії та доплат, які були встановлені нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і для «службового використання», що передбачають оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 3-й, 2-й, 1-й зоні небезпеки відповідно в чотирьох, трьох, двохкратному розмірі понад збережену заробітну плату, встановлену по основному місцю роботи, а також оплату праці за роботу у вихідні дні в подвійному розмірі.

Відповідно до розділу 2 листа за № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року Міністерства праці та соціальної політики України «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС i запобіганням забрудненню навколишнього середовища», зареєстрованого в Мiнюстi 21.09.2004 року, роз'яснено особливості оплати праці працівників, відряджених в зону відчуження для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, та зокрема роз'яснено, що при умові нарахування відрядженим працівникам підвищеної оплати праці за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за фактично відпрацьований час призначення пенсії провадиться без вимог щодо підтвердження документами первинного бухгалтерського обліку кількості відпрацьованих годин.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92 р. № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

Статтею 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про заробіток за роботи (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу.

Статтею 49 Кодексу законів про працю України також визначено, що власник (уповноважений ним орган) зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на цьому підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

У разі коли підприємством, установою, організацією було неправильно проведено оплату праці осіб, які в період 1986 - 1990 р.р. брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в даний час підприємство, установа, організація повинні провести перерахунок заробітної плати згідно з чинним законодавством, що передбачено листом Міністерства праці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 року № 09-3751.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, реєстрація ратифікації Україною 04 серпня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання рахувати заробітною платою будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Ч.3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесено зміни до ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 12-13, ст. 82; 2016 р., № 5, ст. 50) слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінити словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Згідно з вимогами п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Згідно з приписами частини першої статті 58 Основного Закону України, закони й інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Конституція України має вищу юридичну силу, нормативно-правові акти повинні відповідати їй.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп зазначив, що стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (абзаци перший і другий пункту 5 мотивувальної частини вказаного Рішення). Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності тільки за умови, якщо вони скасовують або пом'якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2000 КСУ від 19 квітня 2000 року). Мета принципу незворотності - блокувати ущемлення прав і свобод людини з боку держави. Така направленість тлумачення цього принципу робить його однією з важливих гарантій захисту від свавілля з боку влади, безпеки людини як громадянина, довіри до державних інституцій. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

З огляду на вищевикладене, суд вважає дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із ч 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 - 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови від 07 грудня 2016 року у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії протиправними.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 24 травня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження 02 травня 1986 року і за період з 04 травня 1986 року по 09 травня 1986 року в розмірі 1083,39 крб. : 7 днів х 31 календарних днів, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням уже проведених виплат.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.