Справа № 705/726/17
Суддя: Мазуренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/726/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Мазуренко Ю.В..

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту». В позові він вказує, що є учасником бойових дій та відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право щорічно до 5 травня на отримання разової грошової допомоги в розмірі 5-ти мінімальних пенсій по віку. В 2016 році щорічну разову грошову допомогу він отримав у розмірі 920 грн., що значно нижче чим передбачено даним Законом. Про те, що виплачений йому розмір допомоги значно нижчий від встановленого законодавством йому стало відомо в грудні 2016 року від його колег. Позивач в позові вказує, що ним було направлено звернення до відповідача з клопотанням виплатити йому щорічну разову грошову допомоги до 05 травня відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.93 року (далі Закон № 3551-ХІІ).Листом від 16.01. 2017 року за вих. № 169/11 його повідомлено, що на виконання цього Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нациських переслідувань».В листі також вказано, що відповідно до роз'яснення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 21.03.2016 р. № 340/4-05/4 учасникам бойових дій з числа осіб, які не є пенсіонерами і не є військовослужбовцями,- здійснюється виплата разової допомоги до 5 травня банківськими установами на підставі списків, виготовлених військоматами, де вони знаходяться на обліку як військовозобов'язані.Тобто, вказаним листом відповідач офіційно відмовив йому у виплаті щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірах передбачених ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів від 02 березня 2016 р. № 141. Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій повинна щорічно до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» була змінена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме зазначено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Проте, дане положення норми закону визнано неконституційним, згідно з рішенням Конституційного Суду України за № 10-рп/2008 від 22.05.2008.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Право на встановлення у 2016 році розміру разової грошової допомоги до 5 травня Кабінету Міністрів України законодавцем не надавалось, а тому, на думку позивача, при виплаті позивачу даної допомоги, відповідач повинен був керуватися положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Основного Закону встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, позивач вважає, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при здійсненні позивачу нарахування або перерахунку пенсії застосуванню підлягають положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанова КМУ, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у ч. 4 ст. 9 КАСУ загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги ветеранам війни у 2016 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року, а Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який має вищу юридичну силу.

Враховуючи вищевикладене, для визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році учаснику бойових дій, необхідно керуватись ст. 12 Закону України від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено щорічно до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Позивач в позові зазначає, що станом на квітень 2016 року, тобто на час виплати належної йому допомоги, діяла як Постанова Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій 920 гривень так і частина 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», якою встановлено, що до 5 травняпенсій учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних за віком, при цьому дію цієї норми зупинено не було та іншими Законами, зокрема і Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», інший порядок її застосування, в частині розміру допомоги, визначено не було.

За таких обставин, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, позивач вважає, що застосуванню підлягає саме ч. 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не Постанова Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Таким чином, позивач вважає, що відмова відповідача у поновленні його прав є незаконною, його дії є протиправними, оскільки вказані дії не відповідають вимогам Конституції України та закону, тому позивач просить суд: визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту Уманської міської ради Черкаської області від 16.01.2017 року за вих. № 169/11 щодо здійснення йому перерахунку на нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 вік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат.

16.03.2017 від відповідача Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради на адресу суду надійшло заперечення, в якому вони просили суд: визнати Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради неналежним відповідачем та відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління в повному обсязі (а.с.22-23).

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від12.04.2017 року було замінено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», неналежного відповідача Управління ПСЗН Уманської міської ради на інших відповідачів - Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації та Міністерство соціальної політики України (а.с.35-36).

В судовому засідання ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, будучи належним чином повідомлений про дату, місце і час проведення судового засідання в судове засідання не з'явився, подав суду заперечення в яких просив суд: відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі та провести розгляд справи за відсутності представника Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА. В обгрунтування позиції з приводу відсутності підстав для задоволення позову відповідач посилається на такі обставини.

У 2016 році виплата разової грошової допомоги проводилась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Про розмір разової грошової допомоги, що виплачується в 2016 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Постанова набрала чинності 11.03.2016 року.

Право встановлювати розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня надано Кабінету Міністрів України із 01.01.2015 року Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VIII, яким внесено зміни до Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомоги.

Статтею 48 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язанні та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов'язання, взяті за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань, або ж з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним Кодексом та Законом «Про Державний бюджет», не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Згідно статті 87 Бюджетного Кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення здійснюється в межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті на відповідний рік.

Пунктом 26 прикінцевих положень Бюджетного кодексу України, установлено, що норми статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином має місце суперечність між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, а саме: з однієї сторони Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VІІІ і відповідно пункту 26 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України, а з іншої - норми Закону № 3551 -XII, а не як трактує позивач - Закону № 3551-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141.

У разі наявності суперечностей між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше - в даному випадку це Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79- VIII. Департамент зазначає, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Про деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», неконституційними не визначались і користуючись принципом того, що дані норми Кабінету Міністрів України є спеціальними, які регулюють сферу суспільних відносин, виходячи з фінансових можливостей держави, та приймаються на кожен рік, вони підлягають застосуванню.

Отже, на думку відповідача, виплата ОСОБА_1, на 2016 рік щорічної разової допомоги у розмірі 920 грн. - є правомірною і такою, що здійснена в межах чинного законодавства.

Таким чином, Департамент соціального захисту Черкаської ОДА, вважає, що при здійснені виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги, керувався нормами чинного законодавства, які ніким не скасовані.

Представник Міністерства соціальної політики України, будучи належним чином повідомлений про дату, місце і час проведення судового засідання в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, серії НОМЕР_1, що видане 26.09.2015 року (а.с.16) та відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право щорічно до 5 травня на отримання разової грошової допомоги в розмірі 5-ти мінімальних пенсій по віку.

Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської міської ради в 2016 році ОСОБА_1 виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 920 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

10.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради з заявою про нарахування та виплату йому невиплаченої до 05.05.2016 року частини одноразової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2016 рік у сумі 4730 гривень (а.с.17).

Листом № 169/11 від 16.01.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради повідомило позивача ОСОБА_1 про те, що на виконання цього Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нациських переслідувань».В листі також вказано, що відповідно до роз'яснення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 21.03.2016 р. № 340/4-05/4 учасникам бойових дій з числа осіб, які не є пенсіонерами і не є військовослужбовцями здійснюється виплата разової допомоги до 5 травня банківськими установами на підставі списків, виготовлених військоматами, де вони знаходяться на обліку як військовозобов'язані (а.с.18).

Позивач, вважаючи, що Управлінням протиправно здійснено призначення та виплата за 2016 рік щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а не в розмірі, визначеному ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», звернувся з даним позовом в суд.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визначалося, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 року N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п'яту було викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

В подальшому, зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 року N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008.

Пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015 року) розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень.

В рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачу ОСОБА_1 у розмірі 920 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Враховуючи викладене, у відповідача не було правових підстав для нарахування щорічної разової грошової допомоги особам, що мають статус учасника бойових дій до 5 травня у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, суд вважає, що Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації нарахована позивачу щорічна разова грошова допомога інвалідам війни до 5 травня за 2016 рік в розмірі 920 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», відповідно до вимог чинного законодавства України, що діяло на момент проведення відповідних виплат.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.04.2017 року, що прийнята за результатами розгляду касаційної скарги на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за позовом до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що: «…здійснення відповідачем нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі 920 гривень, тобто у розмірі, встановленому Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ та підпунктом 2 пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а тому, зважаючи на наведені обставини та вимоги закону, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141, є правильним…».

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 18, 122, 158, 159, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду, через Уманський міськрайонний суд Черкаської області, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко