Справа № 808/1638/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року о/об 17 год. 15 хв.Справа № 808/1638/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., при секретарі судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Запорізької міської ради, Запорізького міського голови ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_1, за участю прокуратури Запорізької області, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису,

за участю представників:

від позивача-1 не прибув

від позивача-2 не прибув

від відповідача не прибув

від третіх осіб не прибули

від прокуратури - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Виконавчого комітету Запорізької міської ради, Запорізького міського голови ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_1, за участю прокуратури Запорізької області, в якому позивачі з наступними уточеннями просять суд: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства з питань праці у Виконавчому комітеті Запорізької міської ради з 29 січня 2015 року по 04 лютого 2015 року; визнати протиправним та скасувати Припис відповідача №08-05-0026/0004-0002 від 04 лютого 2015 року.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами перевірки в Акті перевірки не висвітлено жодного питання, вирішення яких було поставлено для перевірки. Вважає, що перевірка у Виконавчому комітеті Запорізкої міської ради проведена з порушенням ряду принципів державного нагляду (контролю), з неповним дослідженням питань, що були поставлені для перевірки, а відтак державним інспектором праці, за відсутності детального опису кожного питання, що підлягало перевірці, винесено протиправний припис №08-05-0026/0004-0002 від 04 лютого 2015 року. Крім того, на думку позивачів, при проведенні позапланової перевірки порушено порядок її проведення, то проведення позапланової перевірки є незаконним. Зокрема посилаються на те, що проведення перевірки суперечить приписам Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами". Позивачі вважають, що постанова слідчого в особливо важких справах прокуратури Запорізької області від 26 січня 2015 року про призначення перевірки не могла бути підставою для проведення позапланової перевірки. Також у письмових поясненнях (вх.№22498 від 28 травня 2015 року) позивач зазначає, що твердження відповідача, викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов не знайшли свого відображення в Акті перевірки, суперечать чинному законодавству України та принципам, на яких має проводитись перевірка, та підтверджують упередженість і поверхневість висновків проведеної перевірки.

Представник позивача-1 в судове засідання не прибув, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заперечень, заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Представник позивача-2 в судове засідання не прибув, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заперечень, заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, у яких зазначає, що з 01 січня 2015 року дія Закону України "Про основні засад нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення. Відповідач звертає увагу, що перевірка була проведена на підставі постанови слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури ОСОБА_21 від 26 січня 2015 року про проведення перевірки, та відповідно до направлення №03-31/0033 від 28 січня 2015 року, яке оформлено на підставі наказу №4-о від 28 січня 2015 року. Звертає увагу, що постанова слідчого винесена відповідно до вимог статті 110 Кримінально-процесуального кодексу України, отже твердження позивачів про безпідставність проведення перевірки за постановою слідчого в особливо важких справах прокуратури Запорізької області є такими, що не відповідають дійсності. Відповідач зазначає, що під час проведення перевірки виявлено порушення статті 21 КЗпПУ, вимог статті 16 Закону України "Про охорону здоровя" та пункту 4 Порядку укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоровя, затвердженого постановою КМУ від 16 жовтня 2014 року за №642. За результатами перевірки складено Акт перевірки №08-05-0026/0004 та винесено припис №08-05-0026/0004-0002 від 04 лютого 2015 року. Відповідач також звертає увагу, що форма Акту затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390 та містить перелік питань, які перевіряються інспекторами під час проведення перевірок, проте стверджувати, що акт містить вичерпний перелік питань неможливо, оскільки акт не може охопити всі порушення трудового законодавства, які можуть бути виявлені під час проведення перевірки. Відсутність позначок лише вказує на те, що форма не передбачає зазначене питання та якщо під час перевірки виявляються питання, які не зазначені у таблиці, то в розділі детальний опис виявленого порушення, описується суть порушення з зазначенням реквізитів правової норми, що і було зроблено відповідним фахівцем відповідача під час здійснення перевірки. Враховуючи викладене відповідач вважає, що під час проведення перевірки, складення акту та винесення припису він діяв відповідно до вимог законодавства.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, 11 квітня 2017 року від нього до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у звязку з неможливістю прибуття у судове засідання. Належних доказів підтвердження поважності неприбуття представника відповідача до суду не надано.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, 10 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, 19 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, 15 квітня 2015 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, 13 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, 09 квітня 2015 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_7 у судове засідання не прибула, 14 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_8 у судове засідання не прибула, 18 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_9 у судове засідання не прибула, 18 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_10 у судове засідання не прибув, 20 квітня 2015 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_11 у судове засідання не прибула, 19 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_12 у судове засідання не прибула, 10 квітня 2017 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_15 у судове засідання не прибув, 09 квітня 2015 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_16, у судове засідання не прибув, 18 квітня 2017 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_17, у судове засідання не прибула, 15 квітня 2015 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_18, у судове засідання не прибув, 09 квітня 2015 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_19, у судове засідання не прибув, 09 квітня 2015 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник прокуратури Запорізької області у судове засідання не прибув, 20 квітня 2017 року від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити.

ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_20, ОСОБА_1 у судове засідання не прибули, про місце, час та дату судового засідання повідомлені належним чином, заяв або клопотань від них на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 02 червня 2015 року за клопотанням прокурора, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальній справі №335/3522/15-к за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172 КК України.

Ухвалою суду від 20 березня 2015 року провадження у справі поновлено у звязку з набранням законної сили рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальній справі №335/3522/15-к.

За приписами частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до статті 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та матеріали позовної заяви, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали та зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

26 січня 2015 року слідчим в особливо важких справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області молодшим радником юстиції ОСОБА_21 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 винесено постанову про призначення перевірки щодо додержання вимог трудового законодавства Запорізьким міським головою ОСОБА_1

28 січня 2015 року начальником Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області видано Наказ №04-0 "Про направлення на перевірку".

28 січня 2015 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Запорізькій області Державної інспекції України з питань праці винесено Направлення на проведення перевірки субєкта господарювання №01-31/0033.

На підставі вищезазначених документів з 29 січня 2015 року по 04 лютого 2015 року державним інспектором праці Начальником відділу ОСОБА_22 проведено позапланову перевірку Виконавчого комітету Запорізької міської ради, за результатами якої складено Акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №08-05-0026/0004 від 04 лютого 2015 року.

У Акті перевірки в розділі "Детальний опис виявленого порушення" зазначено про виявлення порушення статті 21 КЗпП України, статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» та пункту 4 Порядку укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року за № 642, а саме 31 грудня 2014 року Запорізьким міським головою ОСОБА_1, всупереч заявам головного лікаря КЗ "Запорізький ЦПМСД №1" ОСОБА_2, головного лікаря КЗ "ЦПМСД №2" ОСОБА_3, головного лікаря КЗ "ЦПМСД №4" ОСОБА_4 головного лікаря КЗ "ЦПМСД №5" ОСОБА_5, головного лікаря КЗ "ЦПМСД №6" ОСОБА_23, головного лікаря КЗ "ЦПМСД №8" ОСОБА_24, головного лікаря КЗ "ЦПМСД №9" ОСОБА_25, головного лікаря КЗ "ЦПМСД №10" ОСОБА_9, головного лікаря КУ "Міська клінічна лікарня №2" ОСОБА_26, головного лікаря КУ "Міська клінічна лікарня №3" ОСОБА_11, головного лікаря КУ "Міська клінічна лікарня №7" ОСОБА_12 ОСОБА_27, головного лікаря КУ "Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня №9" ОСОБА_28, головного лікаря КУ "Центральна лікарня Орджонікідзевсього району" ОСОБА_14, КЗ "Цунтральна лікарня Комунарського району" ОСОБА_15, КЗОЗ "Студентська поліклініка" ОСОБА_16, головного лікаря Дитячої лікарні №1 ОСОБА_17, головного лікаря КЗОЗ "Міська стоматологічна поліклініка №3" ОСОБА_18, головного лікаря КУ "Міська стоматологічна поліклініка №4" ОСОБА_29, начальника КЗ "Міський центр здоров?я" ОСОБА_20 григоровича від 22 грудня 2014 року шляхом видання своїх розпоряджень №№ 2226 к/тр, 2225 к/тр, 2227 к/тр, 2229 к/тр, 2235 к/тр, 2224 к/тр, 2236 к/тр, 2238 к/тр, 2233 к/тр, 2234 к/тр, 2231 к/тр, 2220 к/тр, 2219 к/тр, 2221 к/тр, 2237 к/тр, 2232 к/тр, 2223 к/тр, 2222 к/тр, 2228 к/тр, відповідно, укладено з останніми додаткові угоди (продовжив дію контрактів) на 3 (три) місяці.

Акт перевірки №08-05-0026/0004 від 04 лютого 2015 року підписаний ОСОБА_1 із запереченнями, та отриманий ним 04 березня 2015 року, про що свідчить відповідна відмітка з підписом на такому Акті перевірки.

Також судом встановлено, що 04 лютого 2015 року за наслідками перевірки відповідачем винесено Припис №08-05-0026/0004-0002, яким приписано вжити заходів щодо усуненя порушень вимог статті 21 КЗпП України, статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» та пункту 4 Порядку укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року за № 642, та у строк до 03 березня 2015 року письмово проінформувати державного інспектора праці про вжиті заходи щодо виконання цього припису.

Не погоджуючись з такими діями Головного управління Держпраці у Запорізькій області позивачі звернулись із цим позовом до суду.

У звязку із тим, що адміністративна справа №808/1638/15 предметом спору повязана з кримінальною справою №335/3522/15-к, ухвалою суду від 02 червня 2015 року провадження у справі №808/1638/15 було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальній справі №335/3522/15-к.

11 листопада 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено вирок у кримінальній справі №335/3522/15-к за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172 КК України.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у кримінальній справі №335/3522/15-к набрав законної сили 12 грудня 2016 року.

Ухвалою суду від 20 березня 2017 року провадження у справі №808/1638/15 було поновлено, оскільки підстави для зупинення провадження відпали.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Повноваження державних інспекторів з питань праці регламентуються Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 386/2011 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно підпункту 4) пункту 1 якого Держпраці України здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування законодавства про працю.

Відповідно до підпункту 5) пункту 6 Положення Держпраці України для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати безперешкодно перевірки у виробничих, службових та адміністративних приміщеннях роботодавців, суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, а також перевірки робочих місць працівників, розташованих поза цими приміщеннями, з метою нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно підпункту 7) пункту 6 Положення Держпраці України для виконання покладених на неї завдань має право видавати в установленому порядку роботодавцям, суб'єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, а також фондам загальнообов'язкового державного страхування, обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства про працю, законодавства про зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів врегульовано Порядком, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України 02.07.2012 № 390 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок).

Згідно пункту 1 Порядку цей Порядок встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності субєктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)», Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386.

Законом України №77-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» внесено зміни до статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", зокрема доповнено словами "державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення". Закон України №77-VIII від 28 грудня 2014 року набрав чинності 01 січня 2015 року.

Отже, з 01 січня 2015 року дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів контролю державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

За приписами пункту 4 Порядку інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Як встановлено судом, перевірка Виконавчого комітету Запорізької міської ради проведена на підставі постанови слідчого в особливо важких справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_21 від 26 січня 2015 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 "Про призначення перевірки щодо додержання вимог трудового законодавства Запорізьким міським головою ОСОБА_1Ч.", Наказу Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області №04-0 від 28 січня 2015 року "Про направлення на перевірку", та Направлення на проведення перевірки субєкта господарювання №01-31/0033 від 28 січня 2015 року.

Щодо посилань позивачів на те, що Постанова слідчого в особливо важких справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_21 від 26 січня 2015 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 "Про призначення перевірки щодо додержання вимог трудового законодавства Запорізьким міським головою ОСОБА_1Ч." не могла бути підставою для проведення позапланової перевірки, оскільки такої процесуальної дії як призначення перевірки Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає, суд вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

За правилами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року №408 надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Пунктом 4 частини 2 статті 40 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції, чинній станом на 26 січня 2015 року) імперативно встановлено, що слідчий органу досудового розслідування уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про законність підстав для проведення відповідачем перевірки щодо додержання вимог трудового законодавства Запорізьким міським головою ОСОБА_1

Пунктом 7 Порядку передбачено, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідачем були виявлені порушення трудового законодавства, про що зазначено у відповідному розділі Акту перевірки №08-05-0026/0004 від 04 лютого 2015 року.

Суд зазначає, що Акт перевірки №08-05-0026/0004 від 04 лютого 2015 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд також погоджується із твердженнями відповідача про те, що форма Акту затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390 та містить перелік питань, які перевіряються інспекторами під час проведення перевірок, проте акт не може містити вичерпного переліку питань, оскільки акт не може охопити всі порушення трудового законодавства, які можуть бути виявлені під час проведення перевірки.

04 лютого 2015 року за результатами перевірки відповідачем винесено припис №08-05-0026/0004-0002, яким приписано вжити заходів щодо усуненя порушень вимог статті 21 КЗпП України, статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» та пункту 4 Порядку укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року за № 642, та у строк до 03 березня 2015 року письмово проінформувати державного інспектора праці про вжиті заходи щодо виконання цього припису.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні перевірки діяв на підставі та у межах чинного законодавства, отже дії відповідача щодо проведення позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства з питань праці у Виконавчому комітеті Запорізької міської ради з 29 січня 2015 року по 04 лютого 2015 року є правомірними.

Крім того суд зазначає, що 11 листопада 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено вирок у кримінальній справі №335/3522/15-к, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172 Кримінального Кодексу України.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у кримінальній справі №335/3522/15-к набрав законної сили 12 грудня 2016 року.

Згідно частиною 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом досліджено вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у кримінальній справі №335/3522/15-к, відповідно до якого судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, що знайшло своє підтвердження під час судового провадження та підтверджується дослідженими судом доказами.

Також у вироку зазначено: "... судом встановлено, що ОСОБА_1 допущено порушення прав головних лікарів комунальних закладів охорони здоров'я на працю, яке мало наслідком продовження із ними трудових відносин на строк три місяці всупереч їх волевиявленню та всупереч законодавчо визначеного строку від 3 до 5 років (тобто, від 36 до 60 місяців). Таким чином, фактично трудові відносини були продовжені із працівниками на строк, який є у 12 разів менший за мінімально встановлений законом. При цьому, дане порушення вчинене щодо 19 осіб, які є керівниками (головними лікарями) медичних закладів та установ міста. При цьому, поза увагою суду не може залишитися і тривалість порушення майже 3 місяці, тобто до укладання 19.03.2015 із головними лікарями контрактів на 3 роки... Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 172 КК України як інше грубе порушення законодавства про працю...".

Таким чином, вищезазначеним вироком суду, який набрав законної сили встановлено та доведено порушення, виявлені в ході позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства з питань праці у Виконавчому комітеті Запорізької міської ради з 29 січня 2015 року по 04 лютого 2015 року, які послугували підставою для винесення 04 лютого 2015 року припису №08-05-0026/0004-0002.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи все вищевикладене, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 72, 86, 158 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов