Справа № 702/122/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/122/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазай Н.В. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишено без розгляду в частині позовних вимог з 03 серпня 2014 року по 12 серпня 2016 року включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звернулась до Монастирищенського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просив, зокрема, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 03 серпня 2014 року.

Відповідно до статті 99 КАС України - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 1 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, вкладкою до посвідчення НОМЕР_2.

Позивач перебуває на обліку в Уманському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує державну пенсію та пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01 квітня 2015 року і по даний час позивачу припинена виплата пенсії. У зв'язку з чим управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо нарахування та виплати належної йому державної пенсії як інваліду - постраждалому наслідків аварії на ЧАЕС.

Листом від 17 листопада 2016 року №14747/09 відповідач повідомив ОСОБА_3, що для виплати пенсій та доплат до неї в інших розмірах, ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, відсутні правові підстави.

Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Залишаючи позов без розгляду в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач знав про порушення своїх прав з моменту припинення виплати пенсії в повному обсязі - 03 серпня 2014 року, а до суду звернувся лише 13 лютого 2017 року, при цьому, будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку звернення до суду, позивач суду не надав.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що підстави невиплати їй пенсії стали відомі лише у листопаді 2016 року у зв'язку з отриманням листа від відповідача.

Колегія суддів з таким твердженням апелянта не погоджується та зазначає, що згідно із визначенням, яке міститься у статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Тобто, оскільки пенсія є щомісячною регулярною виплатою, то і дізнатися про порушення своїх прав шляхом неотримання такої виплати позивач мала можливість кожного календарного місяця згідно графіку видачі пенсій.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачеві стало відомо про порушення його прав та інтересів ще у серпні 2014 року.

Таким чином необґрунтованим є посилання апелянта на ту обставину, що про порушення своїх прав йому стало відомо після отриманні листа УПФУ в листопаді 2016 року.

Згідно з відміткою служби діловодства суду, вказаний адміністративний позов подано позивачем лише 13 лютого 2017 року, тобто з порушенням строку звернення до адміністративного суду, визначеного статтею 99 КАС України.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що позивачем разом з позовною заявою не подано обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску цього строку, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність її залишення без розгляду.

Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.