Справа № 815/1595/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1595/17
УХВАЛА

23 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

треті особи:

СФГ Задум: ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

ДП Украгросоюз: ОСОБА_4 (представник за довіреністю)

Відділ Держгеокадастру

В Ананьївському районі

Одеської області: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача дочірнього підприємства УКРАГРОСОЮЗ про залишення адміністративного позову без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_5 до Одеської регіональної філії державного підприємства Центр Державного земельного кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача селянське (фермерське) господарство ЗАДУМ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача дочірнє підприємство УКРАГРОСОЮЗ, відділ Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області про визнання протиправними дій, скасування запису № 31 про реєстрацію договору оренди землі від 27.09.2007р. та додаткової угоди від 10.07.2008р.

20.04.2017р. (вх. № 11818/17) через канцелярію суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача дочірнього підприємства УКРАГРОСОЮЗ надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду в звязку з пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, зокрема, що позивач знала про існування зареєстрованого договору оренди землі від 27.09.2007р. та додаткової угоди від 10.07.2008р., оскільки на останніх міститься її особистий підпис, отримувала орендну плату згідно вказаних договорів, відтак, строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ст. 99 КАС України, пропущено.

Від позивача через канцелярію суду надійшли заперечення на клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду (вх. № 14127/17 від 17.05.2017р.), в яких остання просила відмовити в задоволенні клопотання, з огляду на те, що позивач не оскаржує договір оренди землі від 27.09.2007р. та додаткову угоду від 10.07.2008р. Позивач стверджує, що до березня 2017 р. не знала, що 03.02.2009р. вищевказані договір оренди землі та додаткова угода до нього зареєстровано, відтак нею оскаржуються реєстраційні дії. Позивач робить акцент на тому, що про реєстрацію договору та додаткової угоди в Ананьївському районному відділі Одеської регіональної філії державного підприємства Центр Державного земельного кадастру їй стало відомо в березні 2017р. під час отримання рішення Центру надання адміністративних послуг Ананьївської державної адміністрації Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29394165 від 25.04.2016р., яким зареєстровано 22.04.2016р. право оренди земельної ділянки строком на 10 років за СФГ «Задум».

Представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача селянське (фермерське) господарство ЗАДУМ в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача дочірнього підприємства УКРАГРОСОЮЗ підтримали клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Відділ Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області до судового засідання явку представника не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином та завчасно.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши доводи, викладені в клопотанні про залишення адміністративного позову без розгляду, суд вважає за необхідне задовольнити зазначене клопотання, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, адміністративний позов надійшов до суду 20.03.2017 р. (вхід. № 1589/17).

Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 3 ст. 7 КАС України), правила ст. 99 КАС України поширюються і на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач стверджує, що дізналась про порушення свого права в березні 2017р., з моменту, коли ДП УКРАГРОСОЮЗ розпочато оскарження рішення Центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації про реєстрацію іншого речового права № 29394165 від 25.04.2016р.

Представник відповідача, зазначивши, що строк звернення з даним позовом пропущено, наголосив, що позивач як орендодавець отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою у 2011-2012рр., переданою в оренду особисто, договір та додаткову угоду підписувала власноруч, зазначає про те, що позивач повинна була знати про те, що договір та додаткову угоду зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що 27.09.2007 р. між ОСОБА_5 (орендодавець) та ДП «Украгросоюз» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передала орендарю у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області загальною площею 3,48 га. Договір укладено строком на 5 років (а.с. 22-23).

10.07.2008р. між ОСОБА_5 (орендодавець) та ДП «Украгросоюз» (орендар) укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 27.09.2007р., якою продовжено строк дії договору до 31.12.2018р. та змінено розмір орендної плати, інші умови договору залишено без змін (а.с. 25).

На виконання договору орендодавцем та орендарем складено та підписано акт прийому - передачі земельної ділянки (а.с. 24).

03.02.2009 р. договір оренди землі від 03.02.2009 р. та додаткова угода від 10.07.2008 р., укладені між ОСОБА_5 та ДП «Украгросоюз», зареєстровано в Ананьївському райвідділі Одеської регіональної філії Державного підприємства Центр ДЗК Держкомземі України, про що в Державному реєстрі земель зроблено запис № 031 від 03.02.2009 р.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договору оренди земельної ділянки, регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25.12.1998р., Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 р., Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 р.

Відповідно до ч. 1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про оренду землі" № 161-XIV від 06.10.1998р. (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договору оренди) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оренду землі", укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди), на час укладення позивачем зазначених договорів оренди, були визначені Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25.12.1998р .

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 (у редакції, чинній на час укладення позивачем договору, надалі - Порядок № 2073), державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Згідно пунктів 12, 13 Порядку № 2073 факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками.

Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації (п. 14 Порядку № 2073).

Пунктом 4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 р. (чинного на момент укладення позивачем договору) визначено, що державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

В силу приписів п.3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 р., державна реєстрація договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що договір оренди землі від 27.09.2007 р. та додаткова угода до нього від 10.07.2008р. набули чинності з моменту державної реєстрації, а саме 03.02.2009 р.

Суд звертає увагу, що п. 43 договору оренди землі від 27.09.2007 р. передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію Центр ДЗК при Держкомземі України (а.с. 59).

Відтак, твердження позивача про те, що вона не знала та не могла дізнатись, що буде здійснено реєстрацію договору оренди землі від 27.09.2007р. та додаткової угоди від 10.07.2008р. є необґрунтованими, оскільки вищевказані договір та додаткову угоду підписувала особисто, що також було підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії відомості на виплату грошей № ВЗП-7 та № ВпП за земельний пай за 2011р.-2012р., з яких вбачається, що ОСОБА_5 отримувала орендну плату згідно договору оренди від 27.09.2007р., що підтверджується особистим підписом останньої; видатковий касовий ордер про отримання позивачем орендної плати за 2016р. (а.с. 66-67).

Тобто позивач, отримуючи орендну плату повинна була дізнатись ще у 2011р. про те, що договір оренди землі від 27.09.2007р. та додаткова угода до нього набрали чинності з моменту державної реєстрації, як то й передбачено п. 43 договору оренди землі від 27.09.2007 р.

Крім того, до суду ДП УКРАГРОСОЮЗ надано копії книги реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), в яких, як наголошується представником третьої особи ДП УКРАГРОСОЮЗ, вказано про отримання 23.06.2009р. зареєстрованого договору оренди землі від 27.09.2007р. та додаткової угоди від 10.07.2008р. ОСОБА_6 для передачі ОСОБА_5

На підтвердження вказаних обставин надано до суду заяву ОСОБА_6, в якій зазначено, що нею 23.06.2009р. отримано один примірник оригіналу договору оренди землі, укладеного між ДП «Украгросоюз» та ОСОБА_5 від 27.09.2007р. та додаткової угоди до нього від 10.07.2008р. для передачі ОСОБА_5, яка особисто просила забрати оригінали вказаних документів, в звязку з неможливістю зробити це самостійно через стан здоровя. Зазначені документи в той же день передала ОСОБА_5 (а.с. 71).

Від позивача до ДП УКРАГРОСОЮЗ жодних заяв щодо розірвання договору чи зміни його умов не надходило, в односторонньому порядку розірвано не було, та договір є чинним до 31.12.2018р.

Зазначені обставини не спростовувались представником позивача та іншими учасниками процесу протилежного не доводилось належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з системного аналізу приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом не є поважними, в звязку з чим відсутні правові підстави для його поновлення.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та повязані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд враховує, що для правильного застосування норм КАС України при визначенні початку перебігу строку звернення до суду має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і обєктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться в статті 99 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення своїх прав, свобод чи інтересів і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Подібну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постановах від 29 жовтня 2014р. у справі № 6-152цс14, від 16 листопада 2016 року № 6-2469цс16.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Враховуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, суд зазначає, що строк для звернення до суду з цим адміністративним позовом, встановлений ч.2 ст. 99 КАС України, пропущено.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Позов ОСОБА_5 до Одеської регіональної філії державного підприємства Центр Державного земельного кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача селянське (фермерське) господарство ЗАДУМ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача дочірнє підприємство УКРАГРОСОЮЗ, відділ Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області про визнання протиправними дій, скасування запису № 31 про реєстрацію договору оренди землі від 27.09.2007р. та додаткової угоди від 10.07.2008р. подано з пропуском строку звернення до суду, клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом не заявлено, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, в звязку з чим даний позов має бути залишений без розгляду.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 100, 155, 160, 165, 167 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача дочірнього підприємства УКРАГРОСОЮЗ про залишення адміністративного позову без розгляду, - задовольнити.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_5 до Одеської регіональної філії державного підприємства Центр Державного земельного кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача селянське (фермерське) господарство ЗАДУМ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача дочірнє підприємство УКРАГРОСОЮЗ, відділ Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області про визнання протиправними дій, скасування запису № 31 про реєстрацію договору оренди землі від 27.09.2007р. та додаткової угоди від 10.07.2008р.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та в строки, встановлені ст.186 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.05.2017р.

Суддя: Г.П. Самойлюк