Справа № 750/1076/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/1076/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2017 року у справі за їх адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії, часткове скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

Чернігівське ОУПФУ звернулися до суду з позовом до Управління ДВС ГТУЮ в Чернігівській області, в якому просять зобов'язати відповідача закінчити виконавче провадження №53240988 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №53240988 від 16.01.2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 12800 грн. за тією ж підставою.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Чернігівське ОУПФУ подали апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просять постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.10.2016 року у справі № 750/8941/16-а зобов'язано Чернігівське ОУПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 80% місячного заробітку, починаючи з 01.08.2016 року в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови КМ України від 09.12.2015 № 1013 та довідки Департаменту економічного розвитку Чернігівської ОДА від 21.07.2016 року №07-03/1219 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

12.10.2016 року на виконання вказаного судового рішення стягувачу було видано виконавчий лист.

16.01.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Чернігівській області Назаренко М.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53240988 з виконання виконавчого листа № 750/8941/16-а про зобов'язання Чернігівського ОУПФУ України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 80% місячного заробітку, починаючи з 01.08.2016 року в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 та довідки Департаменту економічного розвитку Чернігівської ОДА від 21.07.2016 року № 07-03/1219 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку. Пунктом 3 цієї постанови з позивача, як з боржника у виконавчому провадженні, стягнуто виконавчий збір у сумі 12800 грн. (а.с 7).

Вказану постанову Чернігівське ОУПФУ отримало 18.01.2017 року.

На виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.10.2016 року у справі № 750/8941/16-а Чернігівським ОУПФУ здійснено перерахунок пенсії стягувачу, визначено суму доплати в розмірі 3421 грн. 92 коп. та розмір пенсії після перерахунку, що підтверджується копією розпорядження № 816934 від 22.12.2016 року (а.с 5-6).

23.01.2017 року листом за № 2276/09 Чернігівське ОУПФУ повідомило Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Чернігівській області про те, що зазначене вище судове рішення виконано (а.с 4).

Позивач вважає, що оскільки судове рішення було виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, а саме 22.12.2016 року, то виконавче провадження слід закінчити на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивач зазначає, що оскільки рішення було виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, то відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження в зв'язку з його повним фактичним виконанням до відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевказаного позивач звернувся до суду з вимогою про закінчення виконавчого провадження та з проханням скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог та вважає, що повне виконання рішення суду відбулось після фактичної виплати пенсії, а саме 10.02.2017 року.

Апелянт не погоджується з таким висновком суду, оскільки вважає, що виконання судового рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, а тому підстави для відмовити в задоволенні вимог відсутні.

Колегія суддів пристає на таку позицію апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 606-XIV, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч. 5 ст. 26 вказаного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Ч. 6 ст. 26 Закону № 606-XIV передбачає, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 даного Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону № 606-XIV, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Ч. 9 ст. 27 Закону № 606-XIV визначає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачений у ст. 63 Закону України № 606-XIV.

Так, згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 606-XIV, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення позивачем було виконано до 22.12.2016 року, що підтверджується розпорядженням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду була виконана до відкриття виконавчого провадження, а тому у відповідача не було підстав зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача виконавчого збору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про… стягнення періодичних платежів…

Пенсійні виплати, перераховані та виплачені за судовим рішенням позивачу є періодичними платежами в розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Така ж позиція визначена в постанові Вищого адміністративного суду України № 8 від 19.12.2011 року. В п. 12 цієї постанови зазначено, що «пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована в разі досягнення нею передбаченого Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі».

З вищевикладеного можна колегія суддів приходить до висновку, що стягнення виконавчого збору з Управління є незаконним та суперечить ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача закінчити ВП №53240988 від 16.01.2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначав в своїх рішеннях (від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14) Верховний Суд України спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Судом під час розгляду справи встановлено протиправність дій відповідача щодо незакінчення виконавчого провадження ВП №53240988, а тому для відновлення порушених прав позивача, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині щодо зобов'язання відповідача закінчити ВП №53240988 від 16.01.2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно зроблено висновок про відсутність правових підстав для відмови в задоволенні позову, а тому постанову суду необхідно скасувати.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2017 року - скасувати та постановити нову про задоволення позову в повному обсязі.

Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області закінчити ВП №53240988 від 16.01.2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасувати пункт 3 постанови ВП №53240988 від 16.01.2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800, 00 грн. на підставі п. 9 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.