Справа № 806/198/17
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Житомир справа № 806/198/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про скасування рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 15401535 від 14.07.2016 17:33:26, номер рішення 30465381 від 14.07.2016 17:55:25. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що нотаріус неправомірно вчинив у Державному реєстрі іпотек запис про зміну умов обтяження речових прав на належне позивачу нерухоме майно, адже повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Позивач подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також, направив письмові заперечення проти позову, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлено, що 02.11.2007 між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0501/1107/71-249 (далі -кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, а остання зобов'язувалася у свою чергу, в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту (а.с.14-27).

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 02 листопада 2007 року між Позивачем та Банком укладено Договір іпотеки № 6533 (далі - договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.29), за умовами якого, в іпотеку передана квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 55,7 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м.

Пункт 12.3 вказаного договору іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, зокрема він має право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок основного зобов'язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України "Про іпотеку".

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк", яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" було укладено Договір факторингу №15 та Договір про передачу прав за іпотечними договорам, за якими відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, укладеними з позивачем, на користь ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс".

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором від 02.11.2007, укладеним між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_3.

14.07.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія Вектор плюс" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про реєстрацію іншого речового права на нерухоме майно в Державному реєстрі іпотек на підставі договору відступлення прав за договорами іпотеки від 28.11.2012.

14.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було прийнято рішення про державну реєстрацію іншого речового права (іпотека) на нерухоме майно, у відповідності до якого ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" стало іпотекодержателем за вищезазначеним договором іпотеки.

Позивач вважає, що внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внаслідок чого відбулася зміна іпотекодержателя грубо порушило її права, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України ''Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до частини четвертої статті 18 Закону № 1952-IV, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 3 статті 3 Закону №1952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Частинами 4 та 5 статті 3 Закону №1952-IV встановлено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, крім державної реєстрації права власності та інших речових прав, що проводиться нотаріусами незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п'ятим цієї частини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону №1952-IV, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, речові права, похідні від права власності - іпотека.

Згідно зі частиною першою статті 6 Закону №1952-IV, організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1952-IV, державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Пунктом 1 ОСОБА_5 Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 26 листопада 2015 року №834-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №834-VIII) встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1 (щодо змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), 2 (щодо змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення), 7 (щодо змін до Закону України "Про адміністративні послуги") і 4 (щодо змін до Закону України "Про звернення громадян") розділу I цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2016 року.

Пунктом 2 ОСОБА_5 Прикінцеві та перехідні положення Закону №834-VIII встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом нотаріуси наділяються повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та можуть здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії щодо такого майна.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач мав повноваження з 01.01.2016 здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії щодо такого майна.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для скасування спірного рішення з підстав, заявлених позивачем.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що договір іпотеки вважається припиненим, оскільки таке твердження є особистим припущенням позивача.

Суд констатує, що матеріали справи не містять жодних доказів припинення договору іпотеки від 02.11.2007 з підстав, передбачених Законом України "Про іпотеку".

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 806/227/16, оскільки предметом розгляду справи № 806/227/16 були відмінні правовідносини від тих, які є предметом розгляду даної справи. А саме: зазначеним судовим рішенням визнано неправомірними дії приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 щодо реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" на квартиру, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Висока Піч, вулиця Воронкіна (Леніна)АДРЕСА_2 та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26599999 від 30.11.2015 щодо реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" на квартиру, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Висока Піч, вулиця Воронкіна (Леніна)АДРЕСА_2.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій при прийнятті оспорюваного рішення.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а її вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович