Справа № 576/832/17
Суддя: Мазур С. А.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/832/17
провадження № 2-а/576/45/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Мазура С.А.,

за участю секретаря - Пугач В.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту управління патрульної служби поліції, інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Суми Сиваченка Миколи Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дії службової особи інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Суми Сиваченка Миколи Володимировича протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 421371 від 25.04.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

На обґрунтування позову позивач зазначає, що він, рухаючись на транспортному засобі по вулиці Героїв Крут у м. Суми, його зупинили працівники патрульної поліції. До нього підійшов працівник патрульної служби і став вимагати документи на вантаж, оскільки на його думку вантаж є вибухонебезпечним. Після того, як поліцейський впевнився, що вантаж не є вибухонебезпечним, запропонував надати йому водійське посвідчення і реєстраційні документи на автомобіль, на що він погодився. Також мотивує позов тим, що поліцейський переписав собі його дані, після чого запропонував йому надати страховий поліс, але він відмовився. Поліцейський з його документами підійшов до службового автомобіля і про щось розмовляв з колегами, а потім підійшов до нього і повернув йому документи на вантаж. 07 травня 2017 року ним було отримано постанову серії БР № 421371 від 25.04.2017, винесеною інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Суми Сиваченком М.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві пояснивши суду, що він 25.04.2017 року на автомобілі марки «Камаз -5460» д.р.н. НОМЕР_1 рухався по вулиці Героїв Крут в м. Суми та перевозив мінеральні добрива. Біля 00 годин 30 хвилин його зупинили працівники поліції та попросили документи на вантаж, оскільки вважали, що його вантаж є вибухонебезпечним. Надавши документи на вантаж, поліцейські попросили у нього водійське посвідчення та реєстраційні документи на автомобіль, які він надав, а також страховий поліс обов'язкового страхування, який він відмовився надавати з принципової позиції, оскільки вважає, що поліцейські не мають права вимагати у нього поліс страхування так, як він не вчиняв ДТП.

У судове засідання представник відповідача Департаменту управління патрульної служби поліції не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, а також не скористався своїм правом прийняти участь у розгляді даної справи.

У судове засідання відповідач Сивоченко М.В. не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, а також відповідач не скористався своїм правом прийняти участь у розгляді даної справи, але надав суду заперечення проти позову та відеозапис події, з яких вбачається, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є законною тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

З'ясувавши предмет спору, події і факти, які передували зверненню позивача до суду з даним позовом, врахувавши доводи позивача, заперечення відповідача та положення діючого законодавства України, виходячи з яких має вирішуватися даний спір, суд дійшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним частиною третьої статті 2 КАС України.

Згідно частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 171-2 КАСУ адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 25.04.2017 в м. Суми інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Суми лейтенантом поліції Сивоченком М.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 421371 та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що водій ОСОБА_1 25 квітня 2017 року о 00 годин 30 хвилин по вулиці Героїв Крут в м. Суми керуючи транспортним засобом не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив вимоги пункту 2.1. Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 126 КУпАП.

У судовому засіданні позивач не заперечував той факт, що не пред'явив на вимогу відповідача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також не заперечував факт законності зупинки його транспортного засобу з метою перевірки вантажу, який він перевозив.

Виходячи з приписів частини першої статті 126 КУпАП, частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 21.2, 21.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю полісів /договорів/ обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс. У відповідача були наявні підстави вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, оскільки як встановлено судом та не заперечував сам позивач, останній перевозив мінеральні добрива, без відповідних маркувань на транспортному засобі, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП, а тому відповідач мав право зупинити транспортний засіб.

Існування наведених обставин і зумовило виникнення у відповідача на підставі статті 32 Закону України «Про національну поліцію» права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та документів, що підтверджують відповідне право особи.

Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП зафіксований відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який проглянутий в судовому засіданні та міститься в матеріалах справи. Крім того, з надісланого відповідачем до суду форми запиту до централізованої бази даних МТСБУ та результатів пошуку полісу вбачається, що дані про наявність полісу та страховика, що видав поліс за транспортним засобом д.р.н. НОМЕР_1 відсутні і в судовому засіданні позивачем його не надано.

За таких обставин суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що останній не порушував Правила дорожнього руху, оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем правопорушення та надано неспростовні докази цього.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачем порядку розгляду справи, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 258 КУпАП поліцейським було правомірно, за місцем вчинення правопорушення, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, згідно з частиною першою статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про порушення правил дорожнього руху (зокрема, адміністративні правопорушення передбачені статтями 124-1-126 КУпАП).

Частиною третьою статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

При прийнятті рішення у даній справі суд прийняв до уваги правову позиції Вищого адміністративного суду України при розгляді справи № 750/8192/16а (К/800/36352/16).

Оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд якого відповідно до статті 222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, то поліцейським правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, інспектор патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 421371 від 25 квітня 2017 року є правомірною.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладанні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують і пом'якшують відповідальність, а згідно статті 280 КУпАП, посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для справи. Як вбачається з постанови, вона винесена уповноваженою на те особою національної поліції, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, на позивача накладене стягнення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, що дає суду вважати що відповідачем при її винесені враховані всі обставини, передбачені статтею 33 КУпАП, а тому постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини п'ятої статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 18, 71, 158 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дії інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Суми лейтенанта Сивоченка Миколи Володимировича неправомірними та скасування постанови серії БР № 421371 від 25.04.2017 року щодо накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові втрати покласти на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі складена та підписана 26 травня 2017 року.

Суддя С.А. Мазур