Справа № 816/676/17
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/676/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представника позивача - Ляпоти І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Сіюж-Строй-Сервіс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2017 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Сіюж-Строй-Сервіс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 23061,90 грн. та пені в розмірі 202,84 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в порушення вимог статей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідачем у 2015 році не виконано нормативу на 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів, що є підставою для застосування вказаних вище сум адміністративно-господарських санкцій та пені.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У письмових запереченнях проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у 2016 році підприємством здійснені заходи щодо створення та атестації робочого місця для інваліда, про що направлено звіти за формою 3-ПН до Кременчуцького міського центру зайнятості за період з січня по серпень 2016 року. Вказував на те, що з 19.09.2016 підприємством працевлаштовано 1 інваліда другої групи - ОСОБА_2, що підтверджується наказом по особовому складу про прийняття на роботу, копією посвідчення та довідкою МСЕК. Пояснював, що в період з 01.01.2016 по 19.09.2016 Кременчуцький міський центр зайнятості осіб, що мають інвалідність, до підприємства не направляв, жоден інвалід з питань працевлаштування самостійно також не звертався, відмов підприємства у працевлаштуванні на вакантну посаду не було, а тому вважає, що підстави для стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ПП "Сіюж-Строй-Сервіс" подано до Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік (форма № 10-ПІ) /а.с. 5/.

Згідно відомостей, зазначених у Звіті, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) підприємства у 2016 році становила 21 особи.

При цьому кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" становить 1 особа.

Відповідно до вказаного Звіту, протягом 2016 року на підприємстві працювала 1 особа, якій встановлено інвалідність /а.с. 5/.

Із пояснень позивача судом встановлено, що відповідно до списку працюючих інвалідів - штатних працівників, які були зайняті на підприємстві у 2016 році середньооблікова чисельність інвалідів у ПП "Сіюж-Строй-Сервіс" складала 0,25 (3 місяці, відпрацьовані інвалідом : 12 місяців = 0,25), що округлюється до 0, а не на 1.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частиною 2 статті 20 вказаного Закону встановлено що, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Оскільки, фактично у ПП "Сіюж-Строй-Сервіс" було вільне 1 робоче місце, що призначалося для забезпечення працевлаштування інваліда, позивач розцінив даний факт як невиконання нормативу та нарахував відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 23061,90 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 202,84 грн. (за 22 дні (з 19.04.2017 по 10.05.2017) /а.с. 6/.

Вирішуючи питання про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені судом встановлено наступне.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Як встановлено судом вище, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу ПП "Сіюж-Строй-Сервіс" за цей період становила 21 особи, тому у відповідності до вимог статті 19 зазначеного Закону норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 робоче місце.

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 18 цього Закону встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

З наведених норм статей 18, 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" вбачається, що підприємства здійснюють самостійно працевлаштування інвалідів, але виходячи з вимог статті 18 вказаного Закону.

В свою чергу стаття 18 Закону не встановлює правил, за якими підприємство було б зобов'язано самостійно здійснювати пошук інвалідів для їх працевлаштування на своєму підприємстві.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" регламентовано, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 "Про затвердження форми звітності N 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" затверджено форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

З огляду на вищезазначене, звіт за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство для працевлаштування.

Відповідачем до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості подано звіти про наявність вільних робочих місць за формою 3-ПН для працевлаштування інвалідів з січня по вересень 2016 року, що підтверджується копіями даних звітів та листами Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від №988 від 19.04.2017, №1235 від 22.05.2017.

Крім того, згідно доданого до Звіту списку працюючих інвалідів - штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на підприємстві у 2016 році на ПП "Сіюж-Строй-Сервіс" працює 1 особа, якій згідно чинного законодавства встановлена інвалідність, а саме: ОСОБА_2 (а.с. 5, зворот), що підтверджується довідкою МСЕК серії № 0137445.

ОСОБА_2 прийнятий на роботу до ПП "Сіюж-Строй-Сервіс" з 19.09.2016 на посаду спеціаліста з навчання керування згідно наказу № 19/09 від 19.09.2016.

Беручи до уваги, що на підприємстві з вересня 2016 року працював 1 інвалід та протягом січня-вересня 2016 року відповідачем подавалися звіти форми 3-ПН до центру зайнятості, суд прийшов до висновку, що ПП "Сіюж-Строй-Сервіс" вживалися заходи щодо підшукування осіб, яким встановлена інвалідність з метою подальшого працевлаштування, а тому відповідачем дотримано нормативи щодо працевлаштування інвалідів встановлені статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій, суд виходить із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій, при цьому враховує, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.

Оскільки доказів того, що підприємство не створило робочі місця для інвалідів, відмовляло інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано, а тому в останнього не було підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені.

Отже, позовні вимоги Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Сіюж-Строй-Сервіс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 25 травня 2017 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва