Справа № 804/3870/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 р. Справа № 804/3870/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач, просить:
- визнати незаконним та скасувати абзац 7 пункту 3 розпорядчої частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2016 року № 345 «Про підсумки роботи комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо перевірки службової діяльності військових комісаріатів Дніпропетровської області», яким ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності «попереджено про неповну службову відповідність»;
- визнати незаконним та скасувати запис дисциплінарного покарання «попередження про неповну службову відповідність» в службовій картці підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат виплатити не нараховану та не виплачену премію у розмірі 100% від посадового окладу за квітень місяць та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу за квітень місяць, що в грошовому еквіваленті складає 8 876,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України та має військове звання «підполковник». Згідно наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.11.2015 року № 865 призначений на посаду військового комісара Ленінського районного військового комісаріату. У травні 2016 року отримав грошове забезпечення не у повному обсязі, оскільки його було позбавлено премії у розмірі 100% від посадового окладу та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу за квітень місяць. З наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2016 року № 345 «Про підсумки роботи комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо перевірки службової діяльності військових комісаріатів Дніпропетровської області», яким його було попереджено про неповну службову відповідність, він ознайомився лише 24.05.2016 року.
Таким чином, позивач вважає, що накладення дисциплінарного стягнення є безпідставним, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом свої законних прав та інтересів.
Ухвалою суду від 14 грудня 2016 року позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування запису дисциплінарного покарання «попередження про неповну службову відповідність» в службовій картці підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено без розгляду, відповідно до заяви позивача від 14.12.2016 року.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив, надав письмові заперечення у яких посилається на те, що порушення з боку військової частини НОМЕР_1 , а також її командира при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності відсутні. Крім того, посилався на те, що обов`язок доведення чи ознайомлення з актом перевірки комісії Командування Сухопутних військ та наказом командира військової частини у військової частини відсутній. Таке ознайомлення було б обов`язковим у випадку проведення службового розслідування, проте розслідування не призначалось і не проводилось, оскільки проведення службового розслідування у цьому випадку є правом, а не обов`язком командира відповідно ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Враховуючи викладене у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.
Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість з викладених вище підстав, у задоволенні позову просив відмовити.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що представники відповідача-1 у судове засідання не з`явився, ухвалою суду від 14.12.2016 року відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , з серпня 1981 року до часу звернення до суду з позовом проходив військову службу в Збройних Силах України та має військове звання «підполковник».
Відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.11.2015 року № 865 ОСОБА_1 призначений на посаду військового комісара Ленінського районного військового комісаріату.
З 03.12.2015 року, на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 03.12.2015 року № 173 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків та проходив військову службу у Ленінському районному військовому комісаріаті на посаді військового комісара.
Судом встановлено, що на виконання доручення першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 03 лютого 2016 року № 8/Акт в період з 15 по 19 лютого 2016 року комісією Командування Сухопутних військ Збройних Сил України було проведено перевірку службової діяльності військових комісаріатів Дніпропетровської області.
Згідно оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 березня 2016 року № 345, за результатами проведеної роботи комісією було встановлено, що у Ленінському районному військовому комісаріаті м. Дніпропетровська статті Кримінального кодексу України у військовій та службовій діяльності своєчасно не доводяться.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 березня 2016 року № 345 за підсумками роботи комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та за неналежне виконання службових обов`язків, чим порушено вимоги статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на військового комісара Ленінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
24 травня 2016 року ОСОБА_1 ознайомився з даним наказом.
Крім того, судом встановлено, що у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення, наказом військового комісаріату від 04 травня 2016 року № 142 ОСОБА_1 був позбавлений надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу за квітень місяць та премії у розмірі 100% від посадового окладу за квітень місяць.
Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, в який були внесені зміни і доповнення за час, що пройшов до дня виникнення спірних правовідносин.
Приписами пункту 45 розділу Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Положеннями пункту 68 Дисциплінарний статут Збройних Сил України, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Так, згідно з п. 83 Дисциплінарний статут Збройних Сил України, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Положеннями п. 84 Дисциплінарний статут Збройних Сил України встановлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
У п. 85-90 Дисциплінарний статут Збройних Сил України детально визначено підстави для проведення службового розслідування і його строки, порядок оформлення його результатів та порядок накладення дисциплінарного стягнення на винних осіб у вчиненні порушення службової дисципліни.
Згідно з п. 91 Дисциплінарний статут Збройних Сил України, забороняється за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.
Приписами п. 98 Дисциплінарний статут Збройних Сил України визначено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 року № 82 передбачено, що службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової") або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Згідно з п. 1.3. Інструкції рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що абзац 7 пункту 3 розпорядчої частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2016 року № 345 «Про підсумки роботи комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо перевірки службової діяльності військових комісаріатів Дніпропетровської області» про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді «попередження про неповну службову відповідальність» прийнятий без дотримання діючого законодавства та без з`ясування обставин правопорушення та вини у ньому ОСОБА_1 .
Так, наявними в матеріалах справи доказами не можливо підтвердити неналежне виконання позивачем службових обов`язків військового комісара, службове розслідування з приводу даної обставини відповідачем не проводилось, пояснення у позивача з цього приводу не відбирались.
Також, в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2016 року № 345 не вказано чим саме підтверджується несвоєчасність доведення статей Кримінального кодексу України у військовій та службовій діяльності, не зазначено які саме статті позивач повинен був доводити і до відома кого, не вказано до яких негативних наслідків призвели або можуть призвести дане порушення службових обов`язків, крім того, відсутні докази щодо того, що саме військовий комісар ОСОБА_1 відповідно своїх повноважень є відповідальною особою за виконання вищевказаних норм.
Крім того, представниками відповідача не доведено співрозмірність відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність вині позивача у виявленому комісією недоліку.
Відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків військового комісара Ленінського районного військового комісаріату лише 03.12.2015 року, тоді як виявлений недолік встановлений під час перевірки в період з 15 до 19 лютого 2016 року, тобто фактично через 2 місяці перебування позивача на займаній посаді.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2016 року № 345 в частині накладення дисциплінарного стягнення на військового комісара Ленінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська підполковника ОСОБА_1 в вигляді попередження про неповну службову відповідність є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в цій частині, у зв`язку з чим дана позовна вимога підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Дніпропетровського обласного військового комісаріату виплатити не нараховану та не виплачену премію у розмірі 100% від посадового окладу за квітень місяць та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу за квітень місяць, що в грошовому еквіваленті складає 8 876,40 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.
На військовослужбовця на якого накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність не виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань, згідно наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 п. 15.8.
Відповідно до «Тимчасового порядку встановлення щомісячного розміру премії військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженого Міністром оборони України від 17.02.2016 року п. 7, премія у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» не встановлюється.
Під час розгляду справи судом встановлено, що у зв`язку з накладанням на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2016 року № 345 про неповну службову відповідність, наказом військового комісара Дніпропетровського військового комісаріату від 04.05.2016 року № 142 ОСОБА_1 був позбавлений надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу за квітень місяць та премії у розмірі 100% від посадового окладу за квітень місяць.
З огляду на те, що судом визнано протиправним наказ від 27.03.2016 № 345 «Про підсумки роботи комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо перевірки службової діяльності військових комісаріатів Дніпропетровської області» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність», враховуючи, що вимога про нарахування та виплату премії є похідною від скасованого наказу, суд вважає за можливе зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію у розмірі 100% від посадового окладу за квітень місяць та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу за квітень місяць, що в грошовому еквіваленті складає 8 876,40 грн.
У відповідності до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Однак, відповідачами під час розгляду справи не доведено правомірності прийнятого ним рішення за правилами, встановленими ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.
За таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2016 року № 345 «Про підсумки роботи комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо перевірки службової діяльності військових комісаріатів Дніпропетровської області» в частині «Про підсумки роботи комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо перевірки службової діяльності військових комісаріатів Дніпропетровської області».
Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію у розмірі 100% від посадового окладу за квітень місяць та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу за квітень місяць, що в грошовому еквіваленті складає 8 876,40 грн.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова