Справа № 642/481/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 р.Справа № 642/481/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 по справі № 642/481/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, Харківського обласного військового комісаріату

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Харківського обласного військового комісаріату (далі - відповідач 1, Харківський ОВК), Міністерства оборони України (далі - відповідач 2).

Визнано протиправним та скасовано п.16 протоколу №118 від 29.12.2016 комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства Оборони України, який стосується ОСОБА_1

Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…", затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 (далі - Порядок № 975).

Зобов'язано Харківський ОВК повторно надіслати розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України висновок з документами про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги... " та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014.

Зобов'язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Відповідач 2, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач 2 зазначив, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема вважає, що судом невірно встановлено дату виникнення права у позивача на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки повторний огляд особи для підтвердження групи інвалідності, не являється моментом виникнення у особи права на отримання одноразової грошової допомоги. Враховуючи те, що позивачу первинно було встановлено другу групу інвалідності внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби 31.01.2001, а 01.02.2015 під час повторного огляду підтверджено другу групу інвалідності та встановлено її довічно, то момент, з якого у позивача виникло право на призначення одноразової грошової допомоги є 31.01.2001, а у вказаний період призначення позивачу одноразової грошової допомоги законодавством не передбачено. Судом помилково застосовано до спірних правовідносин норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", які набули чинності після 01.01.2014 та Порядку №975, оскільки порушено принцип дії закону у часі. Крім того, позивач не надав жодного документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), як того вимагає законодавство. За відсутності повного пакету документів неможливо визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги. Так, відсутні будь-які документи, що свідчать про причини та обставини поранення. Також зазначено, що Міноборони не є належним відповідачем у даній справі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в цій частиіні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах СРСР з 25.10.1979 по 16.01.1982 в тому числі у складі діючої армії в/ч 2066 під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов'язку) в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується довідкою від 18.12.2015 №100.

В жовтні 1980 року позивач отримав поранення, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні (ДРА), де велись бойові дії, внаслідок чого в подальшому отримав інвалідність.

Згідно довідки МСЕК від 23.01.2015 позивачу була встановлена II група інваліда війни, з 01.02.2015 - безстроково.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського окружного адміністративного суд від 22.06.2016 по справі №820/3079/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії вказаний позов був задоволений частково, визнано відмову Міністерства оборони України протиправною в призначені та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ..." та Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014; визнано протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 13.05.2016, яким повернуто документи ОСОБА_1 на доопрацювання та відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги; визнано протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають в надсиланні на адресу позивача листа, в якому зазначено, що витрати, пов'язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають, здійснюватися Державною Прикордонною Службою України; зобов'язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..."; у задоволенні вимог в частині надання звіту в порядку ст. 267 КАС України відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 по справі №820/3079/16 було скасовано в частині визнання протиправними дій Міністерства оборони України, які полягають в надсиланні на адресу позивача листа, в якому зазначено, що витрати, пов'язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають, здійснюватися Державною Прикордонною Службою України та зобов'язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..."; прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов'язано Міністерство оборони України повторно розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..." з урахуванням висновків суду; в іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 по справі №820/3079/16 залишено без змін.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №118 від 29.12.2016 позивача повідомлено про те, що при повторному розгляді поданих Харківським ОВК документів відносно нього п. 26 протоколу Міністерством оборони України відмовлено в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку № 975, оскільки відповідно до чинного на час встановлення ОСОБА_1 інвалідності законодавства підстав для призначення заявнику одноразової грошової допомоги немає.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Факт отримання ОСОБА_1 інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII та Порядку № 975 від 25.12.2013 встановлено постановами Харківського окружного адміністративного суд від 22.06.2016 та Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 по справі №820/3079/16.

З огляду на зазначене, вказаним фактам вже була надана правова оцінка в постановах суду, які набрали чинності та підлягають виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №118 від 29.12.2016, фактичною підставою для відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги стали висновки Комісії Міністерства оборони України про те, що оскільки з 2001 року по 2015 рік група інвалідності позивача не змінювалась, то відповідно до діючого на час встановлення інвалідності законодавства відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Колегія суддів вважає необґрунтованими висновки Комісії Міністерства оборони України про те, що дія ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку 975 поширюється лише на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали вперше інвалідність після 01.01.2014 (тобто після набрання чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), оскільки законодавством не пов'язано наявність довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності з настанням права на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення. Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

З урахуванням вищенаведеного, первинна довідка МСЕК при повторному огляді комісії втрачає свою чинність з дати, до якої встановлена група інвалідності.

Судовим розглядом встановлено, що позивач після встановлення йому інвалідності у 2001 році з заявою до відповідача про виплату йому одноразової грошової допомоги не звертався, одноразова грошова допомога йому призначена та виплачена не була, а тому позивач має право на отримання зазначеної допомоги, яка призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто на день встановлення другої групи інвалідності внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби довічно - згідно чинної на момент звернення до відповідачів довідки МСЕК від 23.01.2015.

Доводи апеляційної скарги про те, що Міністерство оборони України не є належним відповідачем у даній справі колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

З письмових доказів у справі вбачається, що позивача призвано на строкову військову службу на підставі наказу Міністерства оборони колишнього СРСР і відповідно до законодавства позивач перебував на військовому обліку в Київському РВК м. Харків, що підтверджується військовим квитком позивача серії НУ № 8166445.

Колегія суддів зазначає, що абз. 9 п. 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховується, зокрема, служба у прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також службах і органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Тобто, з вищевказаної норми вбачається, що при призначенні військовослужбовцям пенсії до вислуги років останніх зараховуються, зокрема, військова служба у прикордонних військах колишнього СРСР, що свідчить про те, що у питаннях соціального захисту військовослужбовців прикордонних військ колишнього СРСР прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком № 975.

Пунктом 11 Порядку № 975 зазначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

Згідно пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Враховуючи те, що довідка, якою позивачу первинно було встановлено другу групу інвалідності внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби від 31.01.2001 втратила чинність та не є підставою для нарахування позивачу пенсії або пільг, оскільки позивачу при повторному огляді видано нову довідку МСЕК від 23.01.2015 та встановлено II групу інваліда війни з 01.02.2015 - безстроково, колегія суддів вважає протиправною відмову відповідача 2 у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу з посиланням на довідку МСЕК від 31.01.2001.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, оскільки вони не були підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №118 від 29.12.2016.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року по справі № 642/481/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.М. Калитка