Справа № 343/427/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Справа № 876/4977/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якому просив визнати неправомірними дії та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 13.09.2013 року, з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати з зарахуванням сум усіх виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, включивши до заробітної плати посадовий оклад в сумі 1434,00 грн., надбавку за ранг в сумі 55,00 грн. та надбавку за вислугу років (15 %) в сумі 223,35 грн., згідно довідки від 10.09.2009 року № 1116 та середньомісячні розміри премії, надбавки за високі досягнення, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на здоровлення, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) та оплати днів тимчасової непрацездатності (лікарняні), згідно довідки від 30.12.2016 року № 909 з проведенням коригування даних виплат згідно п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.09.2011 року по 31.12.2011 року за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг - 1,15, а за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг 1,01 з проведенням індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при призначенні пенсії.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії та зобовязано Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок та провести виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, з розрахунку 80 % від суми заробітної плати з урахуванням сум усіх виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включивши до заробітку виплачені йому індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) та оплати днів тимчасової непрацездатності (лікарняні) з проведенням коригування заробітної плати згідно п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з проведенням індексації згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при здійсненні перерахунку, починаючи з 10.09.2016 року. Позовні вимоги ОСОБА_1 про проведення йому перерахунку пенсії за період з 13.09.2013 року по 10.09.2016 року залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що при зверненні за призначенням пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» позивачем надані довідки про складові заробітної плати за 24 календарні місяці роботи підряд з 01.09.2011 р. по 31.08.2013 р. від 10.09.2013 р. № 1115, № 1116. Відповідно в розрахунок для призначення пенсії включені всі суми вказані в них. Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» визначення заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У статті 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що умови та порядок перерахунку раніше призначених пенсій визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» регулює питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії згідно Закону України «Про державну службу». Згідно п. 5 постанови форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджена правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. Зміни до чинного законодавства щодо визначення розмірів заробітку та форми довідок для обчислення пенсії державним службовцям не вносилися і відповідно, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вищезазначеними нормативно-правовими актами. Використання даних персоніфікованого обліку постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 не передбачено.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін. Зокрема, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213- VIII від 02.03.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ін. Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» визнано такими, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Також ст. 90 цього Закону передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Аналогічна позиція висвітлена у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. у справі № 876/7230/16 та у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017р. у справі № 876/1852/17.

Окрім цього, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню (у даному випадку - щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку. Оскільки з 01.06.2015 р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», тому на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям (тобто, станом на 01.12.2015р. - згідно довідок управління) у позивача не виникло право на перерахунок призначеної їй пенсії.

Щодо вимоги у виплаті індексації пенсії без зміни базового місяця для обчислення пенсії, то слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. У частині п'ятій цієї ж статті вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Згідно зі статтею 3 Закону № 1282-ХІІ (у редакції, яка діяла до 16 жовтня 2012 року) індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. У редакції цієї ж статті Закону, чинній після 16 жовтня 2012 року, індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. За змістом статті 4 зазначеного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника. Із наведеної вище норми випливає, що доплата до пенсії позивача є складовою загальної суми пенсійної виплати, яка індексується.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 4 Порядку частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Абзацом першим пункту 5 Порядку встановлено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки встановлювався механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість відшкодовувати подорожчання споживчих товарів та послуг. Таким чином, пенсія, яку позивач отримує, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Разом з тим відповідно до статей 3, 4 Закону № 1282-ХІІ індекс інфляції споживчих цін, що перевищив поріг 101 відсоток, може бути застосованим для індексації пенсії тільки у місяці, що настає після опублікування індексу споживчих цін за попередній місяць, що слідує за базовим, але у зв'язку з тим, що вказаний місяць, коли може бути застосована індексація, збігається із щоквартальним підвищенням пенсії, відповідно до приписів абзацу першого пункту 5 Порядку індексація у базовому місяці не проводиться. Таким чином, підстав, які ґрунтувалися б на законі, для здійснення індексації пенсії немає.

Відповідно до ст. 99 КАС України встановлюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом відповідно до ст. 100 КАС України залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позивач дізнався про призначення йому пенсії ще в 2013 році та щомісячно отримував суму призначеної пенсії, а тому строк звернення до суду пропущено ним без поважних причин.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області (правонаступником якого є Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області) з 13 вересня 2013 року призначено ОСОБА_1 пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про державну службу» з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати. ОСОБА_1 звертався до Долинського обєднаного УПФ України Івано- Франківської області з проханням повідомити його з урахуванням яких виплат та за який період йому здійснено розрахунок та нарахування пенсії й у випадку неврахування при розрахунку та призначенні йому пенсії всіх виплат провести перерахунок призначеної йому пенсії з моменту її призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески. Листом № 20/Т-13 від 09.02.2017 року Долинське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області відмовило позивачу в проведенні такого перерахунку.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Згідно з ч.ч. 6,7 ст. 33 даного Закону державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати з: виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри із посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить - основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Зокрема, додаткова заробітна плата визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.п. 2.2.2 п. 2 Інструкції по статистиці заробітної плати затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в том числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно до п.п. 2.3.3 п. 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), що входить до складу фонд оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судом зясовано, що ОСОБА_1 виплачено індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, суму оплати днів тимчасової непрацездатності (лікарняні) та заробітну плату за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) і з цих сум ним сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд вірно вважав, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням виплаченої йому індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, суми оплати днів тимчасової непрацездатності (лікарняні) та суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), оскільки з цих сум нараховувалися та були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Правильним є висновок суду, що індексацію пенсії позивачу слід провести без зміни базового місяця для проведення індексації, оскільки перерахунок пенсії, в даному випадку, є відновленням його порушеного права на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, і не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін га встановлення нового базового місяця. Перерахований розмір пенсії буде таким, що підлягав виплаті при призначенні пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений в належному розмірі, тому базовий місяць для проведення індексації йому пенсії має бути залишений без змін, оскільки н. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМ України № 1.078 від 17.07.2003 року передбачає обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. По призначених пенсіях обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій здійснюється починаючи з місяця призначення.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував вимоги ч. 2 ст. 99 КАС України згідно якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчисляється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги за період з 13.09.2013 року по 10.09.2011 року слід залишити без розгляду

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року по справі № 343/427/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

ОСОБА_3

Повний текст виготовлений 24.05.2017 року