Справа № 821/283/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/283/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Одесі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року про закриття провадження у справі за позовом Міністерства оборони України до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 3, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та про зобовязання вчинити певні дії,

за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, -

В С Т А Н О В И В:

Міністерство оборони України, оскаржуючи рішення Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 3, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, наполягає на тому, що дані субєкти владних повноважень, встановлюючи колишньому військовослужбовцю інвалідність, що повязана з виконанням обовязків військової служби, порушили Положення про медико-соціальну експертизу, Положення про порядок, умови та критерії, встановлення інвалідності, Інструкцію про встановлення груп інвалідності, затверджену Міністерством охорони здоров'я України 05 вересня 2011 року за №561.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження у справі закрито, оскільки даний спір не має ознак публічно-правового в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України.

Закриваючи провадження у справі, суд керувався пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», в якому зазначено, що вказана категорія спорів стосується здоровя фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 Цивільного кодексу України).

Також у цьому пункті зроблено висновок, що хоча медико-соціальна експертна комісія, згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 і перебуває у віданні Міністерства охорони здоровя, проте, відповідно до встановленого переліку прав і обовязків (пункти 11-14 Положення), не здійснює владних управлінських функцій при встановленні наявності чи відсутності у особи медичних показань.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, апелянт наголошує на тому, що органи медико-соціальної експертизи відносяться до виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Тому, оскільки відповідач, в особі Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 3, перебуває у віданні Міністерства охорони здоров'я України, який є державним органом, то даний спір, на його думку, підсудний саме Херсонському окружному адміністративному суду.

У суді апеляційної інстанції позивач підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду апеляційної інстанції не з'явилися, повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи (ч.4 ст.196 КАС України).

На електрону пошту суду надійшли заперечення, клопотання, заяви від представника Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, у якого відсутня довіреність на представлення інтересів даного відповідача, вказані документи не підписані.

Отже, оскільки надані процесуальні документи не оформлені відповідно до вимог КАС України, Інструкції з діловодства в адміністративних судах, вони колегією суддів не розглядалися.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити на наступних підставах.

Вищий адміністративний суд України є вищим спеціалізованим судом у системі адміністративних судів України.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень вищого спеціалізованого суду належать, у тому числі: вивчення та узагальнення судової практики, надання методичної допомоги судам нижчого рівня з метою однакового застосування норм Конституції та законів України у судовій практиці на основі її узагальнення та аналізу судової статистики; надання спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендаційних розяснень з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової спеціалізації.

З метою забезпечення правильного й однакового визначення юрисдикції адміністративних судів Пленум Вищого адміністративного суду у пункті 15 постанови від 20 травня 2013 року, № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначив наступне.

У розумінні статті 1 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико-соціальна експертиза це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до підпункту 6.13 пункту 6 та абзацу двадцять третього підпункту 8.8 пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров'я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Медико-соціальну експертизу відповідно до абзацу першого пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, проводять медико-соціальні експертні комісії (далі комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я України і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні комісії (абзац третій пункту 4 згаданого Положення).

Абзац четвертий пункту 10 цього Положення визначає, що комісія складається з представників Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної Служби безпеки України та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та, у разі потреби, працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію інвалідів в Україні» рішення медико-соціальних експертних комісій є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.

Таким чином, рішення медико-соціальних експертних комісій спрямовані на забезпечення реалізації державної політики у сфері реабілітації інвалідів, створення правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їхніх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності, а тому вони мають публічний характер та підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні доводи викладені в апеляційній скарзі і колегія суддів повністю з ними погоджується.

Отже, виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у даному спорі ознак публічності та необґрунтовано закрив провадження у справі.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, відмовивши у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 3 про визнання дій протиправними та зобов'язання встановити групу інвалідності для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 червня 2015 року (ухвала від 01 вересня 2015 року, справа №821/4653).

У цій справі вимоги позивача до медико-соціальної експертної комісії розглянуті по суті і по ним прийнято рішення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.199 КАС України, має право, в тому числі скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, ч.1 п.4 ст. 204, ч.1 п.6 ст.205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року про закриття провадження у справі скасувати.

Справу за позовом Міністерства оборони України до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 3, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та про зобовязання вчинити певні дії направити до Херсонського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно є остаточною та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова