Справа № 127/8735/17
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8735/17
Провадження 2-а/127/497/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позов мотивовано тим, що 03.04.2017року КП ВМР «Муніципальна поліція» склала протокол ОВ №000400про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, згідно якого позивачем порушено п. 6.1.13 (22) та 8.6.4 Правил благоустрою м. Вінниці, що було вчинено шляхом умисного не укладення позивачем договору земельного сервітуту на частку земельної ділянки прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1. 14.04.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті ВМР розглянуто протокол та винесено постанову №375 про визнання позивача винним у вказаному вище правопорушенні. Вважає, що даний склад правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП в діях позивача відсутній, оскільки він систематично сплачує платежі за земельну ділянку у розмірах та порядку встановлених чинним законодавством, про що подається відповідна звітність до податкової. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР №375 від 14.04.2017р. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.04.2017року КП ВМР «Муніципальна поліція» склала протокол ОВ №000400про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, згідно якого позивачем порушено п. 6.1.13 (22) та 8.6.4 Правил благоустрою м. Вінниці (а.с.3).

14.04.2017року адміністративною комісією при виконавчому комітеті ВМР винесено постанову №375 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 850грн. (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» №2807-IV від 06.09.2005р. встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з п. "г" ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів (п. 2 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів»).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 20 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» , правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Нормативно - правовим актом, яким установлює вимоги щодо благоустрою населеного пункту є Правила благоустрою території міста Вінниці затвердженні рішенням Вінницької міської ради №104 від 01.03.2011року.

Згідно з п.п. 6.13.1. (22) Правил благоустрою м. Вінниці на об'єктах благоустрою забороняється займати самовільно земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею.

Відповідно до п.п. 8.6.4 Правил благоустрою м. Вінниці забороняється розміщення та діяльності об'єктів у сфері торгівлі, громадського харчування, послуг та побуту без наявності відповідних погоджень та дозвільних документів, визначених цими Правилами та діючим законодавством.

Частиною першою статті 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, щодо повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Посилання позивача про те, що ним сплачується земельний податок за земельну ділянку, що знаходиться під його нежитловим приміщенням, а тому факту самовільного заняття земельної ділянки немає, суд не бере до уваги, з наступних підстав.

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці від 24.02.2017р. №38/9-03-3, ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку (частку прибудинкової території) по АДРЕСА_1 для обслуговування належного приміщення без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою, чим порушив вимоги ст. ст. 125, 126 ЗК України та ст.. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Стаття 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 за вказаною адресою здійснюється підприємницька діяльність, що суперечить рішенню ВМР від 24.06.2016р. №302.

Рішенням Вінницької міської ради від 24.06.2016р. №302 визначено, що здійснення підприємницької діяльності у нежитлових приміщеннях, розміщених у багатоквартирних житлових будинках, може бути розпочато виключно за умови укладання договору земельного сервітуту на земельну ділянку, під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території.

Положеннями ст. 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний оцінити докази, шляхом всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 6.1.13 (22) та 8.6.4 Правил благоустрою м. Вінниці та використовує земельну ділянку без відповідних документів, що засвідчують право на її використання та володіння, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 125, 126 ЗК України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 52,280 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 8, 71, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя :