Справа № 193/141/17 (2-а/193/9/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 року справа № 193/141/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року

справа №193/141/17

за позовом ОСОБА_1

до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася у Софіївський районний суд Дніпропетровської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії) з 18 січня 2016 року, з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-286 вих.17 від 13 січня 2017 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 подала письмові заперечення на апеляційну скаргу, просить залишити без мін постанову суду першої інстанції.

На підставі клопотання про заміну сторони його правонаступником, судом апеляційної інстанції допущено процесуальне правонаступництво управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області - Криворізьким південним об'єднаним управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області та з грудня 2010 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

У зв'язку з підвищенням окладів, 18 січня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки, виданої прокуратурою Дніпропетровської області №18-286 вих.17 від 13 січня 2017 року про заробітну плату (а.с. 12).

Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області листом від 25 січня 2017 року повідомило позивача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років із посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону Україні «Про прокуратуру», а також на те, що відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, і оскільки такий порядок не визначено, підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні (а.с. 13-14).

Не погодившись з рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що запроваджені законодавством обмеження не стосуються пенсіонерів, які вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки. Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії, при цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії; не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсійні виплати є періодичними, щомісячними платежами, які отримує безпосередньо, особа, якій вони призначені, а отже позивач про розмір та складові призначеної пенсії повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання призначеної йому пенсії.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що можливість обізнаності людини про складові призначеної їй пенсії залежить виключно від бажання такої людини.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивач звернулася до суду з позовом 08 лютого 2017 року, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне позов ОСОБА_1 за період з 18 січня 2016 року по 07 серпня 2016 року, включно, залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на дату призначення пенсії з 08 серпня 2016 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії (18 січня 2017 року) частини 13, 18 статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що законодавчо визначені підстави для такого перерахунку з цього часу є відсутніми.

Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, Кабінетом Міністрів України ні умови, ні порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з 15 липня 2015 року законодавчо встановлені підстави та умови для перерахунку пенсій працівникам прокуратури відсутні, у зв'язку з чим підстави для перерахунку пенсій та підстави для прийняття судом рішення про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відсутні.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові у справі № 21-348а13 від 10 грудня 2013 року, яка в силу статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права, з наступних підстав.

Предметом розгляду у справі, яка розглядались Верховним Судом України, за наслідками перегляду яких була висловлена відповідна правова позиція, був спір щодо застосування відсоткового розміру пенсії пенсіонеру, якому пенсія вже була призначена, але при проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати, органом пенсійного фонду було зменшено розмір пенсії у відсотках після проведеного перерахунку.

Спірні відносини у справі, що розглядалася Верховним Судом України виникли у 2012 році, в цей час підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулювалися частинами 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ, на підставі якого був зменшений розмір пенсії у відсотках, змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті). Таким чином, нормами матеріального закону було визначено умови та порядок перерахунку пенсій, які призначені працівникам прокуратури.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги за період з 18 січня 2016 року по 07 серпня 2016 року - залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим