Справа № 439/921/16-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року № 876/4842/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районні Львівської області на додаткову постанову Бродівського районного суду Львівської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районні Львівської області про визнання рішення неправомірним, зобов`язання провести перерахунок пенсії,

встановив:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Бродівському районі Львівської області (на даний час правонаступник Бродівське об'єднане управління ПФУ Львівської області), в якому просив: 1) визнати неправомірним рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу в зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з постановою КМ України №1013 від 09.12.2015 року; 2) зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу виходячи із середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області №18/1121 від 30.06.2016 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 10.03.2003 року, виходячи з розрахунку 90% від середньомісячного заробітку (18776,30 грн.) в сумі 16898,67 грн., починаючи із 01.01.2016 року, без обмежень граничного розміру пенсії.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 01.09.2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФ України в Бродівському районі Львівської області від 07.07.2016 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язано УПФ України в Бродівському районі Львівської області здійснити, починаючи з 01.07.2016 року перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1, виходячи з 90% від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області №18/1121 від 30.06.2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, та виплатити недоплачену частину пенсії, починаючи з 01.07.2016 року.

Вказана постанова суду першої інстанції від 01.09.2016 року набрала законної сили після винесення ухвали судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 року про повернення апеляційної скарги.

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції письмову заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за вказаним вище позовом.

Така заява обґрунтована тим, що суд першої інстанції при винесенні постанови від 01.09.2016 року не вирішив питання про проведення перерахунку пенсії позивачу без обмежень граничного розміру пенсії (тобто 18776,30 грн. х 90%, що становить 16898,67 грн.).

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 03.01.2017 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Цією ж ухвалою суду виправлено описку, допущену у резолютивній частині постанови суду від 01.09.2016 року, а саме, абзац третій резолютивної частини постанови суду від 01.09.2016 року викладено у новій редакції такого змісту: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області здійснити, починаючи з 01 липня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області від 30.06.2016 року №18/1121, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, та виплатити недоплачену частину пенсії, починаючи з 01.07.2016 року, без обмежень в граничному розмірі (тобто 18776,30 грн. х 90%, що становить 16898,67 грн.)».

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. задоволено частково апеляційну скаргу УПФ України в Бродівському районі Львівської області. Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 03.01.2017 року про відмову в ухваленні додаткового рішення та виправлення описки у судовому рішенні, в цій адміністративній справі - скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач УПФ України в Бродівському районі Львівської області в суді першої інстанції подав заперечення на заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за вказаним вище позовом. Просив відповідач відмовити у задоволенні відповідної заяви позивача.

21.03.2017 р. Бродівським районним судом Львівської області винесено додаткову постанову. Цією додатковою постановою вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області здійснити, починаючи з 01.07.2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Львівської області від 30.06.2016 року № 18/1121, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, без обмежень в граничному розмірі (тобто 18776,30грн. х 90%, що становить 16898,67 грн.) та виплатити недоплачену частину пенсії, починаючи з 01.07.2016 року.

З цією додатковою постановою суду першої інстанції від 21.03.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена додаткова постанова суду винесена з порушенням вимог ст.159 КАС України щодо законності та обґрунтованості, а також при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому додаткова постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції від 01.09.2016 року про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 уже виконана і виконавче провадження у цій справі закінчено, а тому суд першої інстанції порушив вимоги ч.2 ст.168 КАС України, де вказано, що питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Вказує апелянт, що постановою суду від 01.09.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а тому позивач мав би звертатись до суду із апеляційної скаргою щодо оскарження цієї постанови суду, а не ставити вимоги про ухвалення додаткового судового рішення. Також апелянт зазначає, що відповідно до абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII, максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень. Ці норми законодавства встановлюють обмеження в розмірі виплачуваної пенсії, вони є імперативними, неконституційними не визнавались і були чинними у розглядуваному періоді. Тому, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень зобов'язавши здійснити перерахунок пенсії позивачу без обмежень граничного розміру пенсії і в сумі 16898,67 грн..

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену додаткову постанову суду від 21.03.2017 року та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржену додаткову постанову суду від 21.03.2017 року залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 168 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що судове рішення повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти судового рішення є ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови чи ухвали). Однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є факт коли щодо якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

При цьому, ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення у розглядуваній адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Бродівському районні Львівської області про визнання рішення неправомірним та зобов`язання провести перерахунок пенсії, оскільки при винесенні постанови суду від 01.09.2016 року не було вирішено усіх позовних вимог. Зокрема, не було вирішено позовні вимоги в частині щодо грошового розміру пенсії (16898,67 грн.) і щодо без обмежень граничного розміру пенсії.

Про необхідність винесення додаткової постанови судом першої інстанції також було зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції від 22.02.2017 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача щодо неможливості винесення додаткового судового рішення у зв'язку із виконанням постанови суду від 01.09.2016 року. З цього приводу колегія суддів зазначає, що згідно ч.2 ст.168 КАС України, питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. У розглядуваній адміністративній справі строк для виконання постанови суду від 01.09.2016 року не закінчився, а заява позивача про винесення додаткового судового рішення була подана до суду першої інстанції ще 23.12.2016 року.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції, відображеним у додатковій постанові суді від 21.03.2017 року, в частині щодо повного задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу без обмежень в граничному розмірі (тобто 18776,30грн. х 90%, що становить 16898,67 грн.).

Так, із змісту резолютивної частини постанови Бродівського районного суду Львівської області від 01.09.2016 року видно, що позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Тому, у резолютивній частині додаткової постанови суду від 21.03.2017 року не може бути зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Судом першої інстанції не враховано, що додаткова постанова суду не може змінювати по суті зміст резолютивної частини основної постанови суду.

Відносно позовних вимог в частині щодо грошового розміру пенсії (16898,67 грн.) і щодо без обмежень граничного розміру пенсії, то суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення цієї частини позовних вимог.

Так, відповідно до ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перерахунок пенсії провадиться відповідним органом Пенсійного фонду на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону.

Таким чином, визначення конкретного грошового розміру пенсії, в тому числі при здійсненні перерахунку пенсії, належить до повноважень відповідного органу Пенсійного фонду.

Тому, являється передчасною і безпідставною вимога позивача щодо зобов'язання відповідача визначити розмір пенсії позивача в сумі 16898,67 грн. при здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі його заяви від 04.07.2016 року.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, являється безпідставною вимога позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без обмежень граничного розміру пенсії.

Так, на час призначення позивачу пенсії та її нарахування умови і порядок пенсійного забезпечення прокурорів регулювались положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII у відповідній редакції (далі - Закон №1789-XII).

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону №1789-XII, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч.12 ст.50-1 Закону №1789-XII, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачала чинність з 15 грудня 2015 року.

Слід також врахувати й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції формує висновок про те, що перерахунок пенсії проводиться відповідним органом Пенсійного фонду на підставі документів та матеріалів пенсійної справи та з врахуванням додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Такий перерахунок пенсії повинен проводитись відповідно до норм чинного законодавства. Регулювання розмірів пенсійних виплат та порядку здійснення пенсійного забезпечення осіб здійснюється нормами законодавства.

Тому, у даній адміністративній справі не можуть встановлюватись чи обмежуватись межі розмірів пенсії. Такі межі можуть змінюватись з врахування норм законодавства та обставин пенсійного забезпечення конкретної особи, а формулювання щодо перерахунку пенсії «без обмежень граничного розміру пенсії» не може бути для позивача запобіжником від змін в законодавства у сфері пенсійного забезпечення.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування додаткової постанови суду першої інстанції від 21.03.2017 р. та прийняття нової додаткової постанови суду про відмову в задоволенні частини позовних вимог щодо зобов'язання провести перерахунок пенсії без обмеження граничного розміру пенсії та визначення конкретної грошової суми пенсії.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 168, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районні Львівської області - задоволити частково.

Додаткову постанову Бродівського районного суду Львівської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районні Львівської області про визнання рішення неправомірним, зобов`язання провести перерахунок пенсії - скасувати і прийняти нову додаткову постанову.

Відмовити у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання провести перерахунок пенсії в сумі 16898,67 грн. і без обмеження граничного розміру пенсії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено 26.05.2017 року