Справа № 690/123/17
Суддя: Пасацька Л. А.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№690/123/17
Провадження №2-а/690/2/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р. Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді: Пасацької Л.А.,

за участю секретаря: Вельган А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання дій незаконними і протиправними, скасування постанови №18 від 28.03.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та закриття провадження в цій справі,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання дій незаконними і протиправними, скасування постанови №18 від 28.03.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та закриття провадження в цій справі.

Зазначав, що 10.03.2017 р. головним спеціалістом, інспектором з благоустрою виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.5 Правил утримання територій в м. Ватутіне, затверджених рішенням Ватутінської міської ради від 31.05.2006 р. № 2-69/V зі змінами 17.10.2006 року № 7-4/V.

За результатами розгляду цього протоколу 28.03.2017 р. адміністративна комісія при виконкомі Ватутінської міської ради винесла постанову №18, якою визнала ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 правил утримання територій в м. Ватутіне, затверджених рішенням Ватутінської міської ради від 31.05.2006 р. №2-69/V зі змінами 17.10.2006 р. №7-4/V, яке характеризується бездіяльністю в укладанні договору на вивіз сміття із спеціалізованим підприємством міста за адресою: АДРЕСА_4, який перебуває у приватній власності особи.

Позивач вважає, що протокол № 024 складений 10.03.2017 р. головним спеціалістом, інспектором з благоустрою виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2 не відповідає вимогам передбаченим КУпАП, а саме:

-відсутні відомості про суть правопорушення, місце і час його вчинення, пояснення правопорушника, відмітка про роз'яснення прав та обов'язків правопорушника.

-не зазначено, де і коли був складений протокол, відсутній підпис правопорушника та відмітка про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась від підпису.

-складався за відсутності правопорушника, розписка про його вручення в матеріалах відсутня, про наявність протоколу позивачеві стало відомо лише 04.04.2017 р.

Позивач отримав 08.04.2017 р. постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки: - у вступній частині не зазначено відомостей про особу (місце народження, освіта, сімейний стан та ін.); - в описовій частині не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення; - зазначені обставини справи не відповідають дійсності; - при розгляді справи адміністративна комісія керувалася листом від 15.02.2017 р. №236/02-21, відповідно до якого він повідомлявся про обов'язок укладання договору на вивіз сміття, який адресувався іншій людині та був вручений ОСОБА_3, який не є власником магазину.

Крім цього, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 був повідомлений за адресою ЄДРЮОФОП та Го рекомендованими листами, проте листи він не отримував, а тому був позбавлений можливості реалізувати право надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.

Просив суд визнати дії інспектора з благоустрою, ОСОБА_2 та адміністративної комісії виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області незаконними та протиправними, скасувати постанову №18 від 28.03.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. і закрити провадження у справі, та віднести за рахунок відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу у загальній сумі 1640 грн.

Відповідач, виконавчий комітет Ватутінської міської ради Черкаської області, позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення.

Зазначив, що ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати незаконними дії інспектора, скасувати постанову адміністративної комісії та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тобто, позивач стверджує, що дії інспектора при складані протоколу і адміністративної комісії при винесенні постанови незаконні в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи відсутність складу адміністративного правопорушення (фактично об'єктивний склад правопорушення), позивач зазначає про недоведеність до його відома рішення органу місцевого самоврядування про визначення виконавця послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Ватутіне. Проте з таким твердженням погодитися не можна. Процедура визначення виконавця таких послуг проводилися публічно, тобто з опублікуванням дати, часу та місця проведення конкурсу, а результати його проведення опубліковані в місцевій газеті "Місто робітниче" від 25.12.2015 р., 27.01.2017 та офіційному сайті Ватутінської міської ради:

https://drive.google.com/file/d/0B6t6TdU3q5A_RldzZHlVVTZLcGc/view та https://drive.google.com/file/d/0B6t6TdU3q5A_bmEyeUY0TTFQaFU/view , https://drive.google.com/file/d/0B6t6TdU3q5A_bmEyeUY0TTFQaFU/view

Рішення міської ради від 31.05.2006 № 2-69/V "Про затвердження Правил утримання території м. Ватутіне" є нормативно-правовим актом, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах наданих повноважень, який на даний час не скасований та не оспорений, відтак його норми підлягають обов'язковому виконанню в частині, що не суперечить законодавству.

Посилаючись у позові на норми Цивільного кодексу України, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", позивач тлумачить зазначені норми як право на укладення договору, а не обов'язок. З цього випливає і хибна уява позивача про свої дії стосовно укладення такого договору.

Згідно з ч.3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Наведена норма кореспондується з приписами статей 6 та 627 ЦК України.

Статтею 15 Закону України «Про відходи» до обов'язків громадян України у сфері поводження з відходами віднесено дотримання вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; внесення в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; виконання інших обов'язків, передбачених законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Відповідно до ч. 3 ст . 17 цього закону суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об'єкт утворення відходів.

Згідно з положеннями ст. 35-1 ЗУ "Про відходи":

Поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил.

Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів.

Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Перевезення побутових відходів здійснюється спеціально обладнаними транспортними засобами.

Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

Також положення ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" встановлює саме обов'язок споживача звернутися до виконавця послуг зі збирання та вивезення побутових відходів для укладення відповідного договору і саме з метою дотримання законодавства, що регулює правовідносини у сфері поводження з відходами.

При цьому, позивач, зазначаючи, що йому не було відомо про дію норм Правил утримання територій м. Ватутіне, сам посилається на п. 3.3.8 Правил як на право самостійно здійснювати вивезення твердих побутових відходів із захороненням на визначених для цього місцях. По-перше, це також свідчить, що позивач був ознайомлений з існуванням такого нормативного акту як Правила утримання територій м. Ватутіне. По-друге, п.3.3.8 Правил надає право вивезення сміття лише з відомчого житлового фонду. Відповідно до визначень Житлового Кодексу України до відомчого відноситься житловий фонд, який перебуває у віданні міністерств, державних комітетів і відомств.

Таким чином, наявність об'єктивної сторони правопорушення у діях позивача щодо недотримання вимог ст. 152 КУпАП , як порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, у постанові адміністративної комісії №18 від 28.03.2017 встановлена повністю і підстави для її скасування відсутні.

Також зауважили, що наданий позивачем Договір № 118 про надання послуг із захоронення ТПВ не може бути укладений з виконавцем послуг, який не був визначений органом місцевого самоврядування м. Ватутіне як виконавець таких послуг на території міста, його наявність не звільняє суб'єкта господарювання від обов'язку укладення відповідного договору з тим виконавцем, який був визначений саме виконавчим комітетом Ватутінської міської ради.

Окрім цього, надана до справи копія Договору № 118 засвідчує, що він не укладений взагалі відповідно до приписів ст. 639 ЦКУ, він не підписаний позивачем.

У тексті копії Договору, укладеного 10.01.2017 р., йде посилання на рішення Звенигородської міської ради №36 від 17.03.2017 р., хоча за такими реквізитами рішення ради не існує, є рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради. Вважають, що наданий Договір №118 носить ознаки підроблення з тих підстав, що станом на 10.01.2017 р. не існувало рішення № 36 від 17.03.2017 р., про яке згадується в тексті Договору вже у минулому часі.

З урахуванням викладеного просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову про визнання дій незаконними і протиправними, скасування постанови №18 від 28.03.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та закриття провадження в справі.

У судове засідання позивач не з'явився, його повноважні представники, на підставі довіреності ОСОБА_3, та на підставі договору про надання правової допомоги, адвокат Замковенко В.М., позов підтримали, просили задовольнити з наведених підстав.

Представник відповідача на підставі довіреності, ОСОБА_6, у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у письмових запереченнях, вважає, що постанову №18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. винесено законно із дотриманням всіх вимог законодавства, позивача було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, виклики на засідання адміністративної комісії, так само як і постанову №18 про адмінправопорушення йому були направлені поштою за місцем реєстрації, яке також є його юридичною адресою ФОП, зазначеною в ЄДРЮОФО та ГО, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись за закінченням терміну зберігання, а тому вважаються такими, що вручені належним чином. Таким чином, посадові особи, які склали протоколи про адміністративне правопорушення, діяли в межах чинного законодавства, належним чином зафіксували факт адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 6 КАС України, кожному гарантується в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Кожна сторона, за нормами ст.71 ч.1, ст.11 ч.1 КАС України, повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, що визначено положенням ч.2 ст. 5 КАС України.

Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені письмовими доказами, поясненнями сторін та показами свідків.

Рішенням виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №38 від 25.01.2017 р., розміщеного на офіційному сайті, та опублікованого 27.01.2017 р. в газеті «Місто робітниче», визначено виконавцем послуг зі збирання, вивезення та розміщення твердих побутових відходів на території м. Ватутіне та с. Скаливатка приватного підприємця ОСОБА_8, на виконання якого між цими ж сторонами було укладено 03.02.2017 р. відповідний договір (а.с. 47, 93-95).

Згідно довідок №№038, 049 від 15.02.2017, 01.03.2017 р., виданих ФОП ОСОБА_8, у власника магазину «Пассаж», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, відсутній договір на вивезення твердих побутових відходів, та він не звертався до абонентсього відділу для укладення договору на вивезення твердих побутових відходів (а.с.60).

З метою перевірки зазначених відомостей, 15.02.2017 р. позивачу, ОСОБА_1, як власнику магазину «Пассаж», були направлені за двома адресами: місцезнаходження магазину (АДРЕСА_4) та юридичною адресою ФОП - місцем реєстрації ОСОБА_1 (АДРЕСА_2), повідомлення з вимогою укласти у 15 денний термін договір з ФОП ОСОБА_8 на вивіз сміття, які повернулись із зазначенням причин: неповна адреса та за зазначеною адресою не проживає (а.с. 55-58).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 08.12.2011 р. Ватутінською міською радою Черкаської області, зареєстроване 23.01.2012 р. в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення магазину, розташованого на 1 поверсі 5 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.79-80).

10.03.2017 р. близько о 09.00 год. головний спеціаліст, інспектор з благоустрою відділу соціально-економічного розвитку виконавчого комітету Ватутінської міської ради, ОСОБА_2, вийшовши за адресою місцезнаходження магазину «Пассаж», разом з свідком ОСОБА_7, яка є також контролером ФОП ОСОБА_8, з метою з'ясування вказаних обставин намагався зустрітись із власником, ОСОБА_1, якого в приміщенні магазину не було.

Після чого, того ж дня головний спеціаліст ОСОБА_2, разом із свідком ОСОБА_7, з метою складання протоколу відвідали зареєстроване місце проживання ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, проте після дзвінку у двері особа, яка не повідомила свого імені та представилась сусідом ОСОБА_1, відмовилась відкрити двері, в результаті чого головним спеціалістом 10.03.2017 р. о 09 год. 35 хв. було складено протокол №24 відносно ОСОБА_1, із зазначенням його паспортних данних, що посвідчують особу, у зв'язку з недотриманням ним вимог п.2.5 Правил утримання території м. Ватутіне.

Головний спеціаліст, ОСОБА_2, в межах наданих йому повноважень згідно п.2.5 посадової інструкції, затвердженої розпорядженням міського голови від 28.02.2016 р. №82/04-02, відповідно до ст. 255 КУпАП склав протокол №24 відносно ОСОБА_1 за порушення ним п.2.5 Правил утримання території м. Ватутіне, зазначивши, що ОСОБА_1, АДРЕСА_2, о 09 год. 35 хв. не уклав договору на вивезення сміття зі спеціалізованим підприємством із магазином АДРЕСА_4, що знаходиться у власності або користуванні, який було підписано безпосередньо після його складення свідком ОСОБА_7 за місцем його складання, і лише після цього, вже на вулиці свідком ОСОБА_10, яка не була присутня під час його складання (а.с.12).

Відповідно до положень ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, та не спростовано відповідачем, що протокол було складено за відсутності правопорушника ОСОБА_1, його особу належним чином встановлено не було, що підтверджується відомостями, викладеними в службовій записці головного спеціаліста, інспектора з благоустрою, ОСОБА_2, при цьому копія цього протоколу ОСОБА_1 не вручалась, його підпис про ознайомлення з протоколом відсутній, як і відсутні відомості про його відмову від отримання його другого екземпляру, який на даний час міститься в матеріалах адміністративної справи, оглянутої у суді (ад..сп. 21-24, 25, а.с. 12,66).

Крім зазначеного, протокол №024 від 10.03.2017 р. не містить передбачених ст. 256 КУпАП реквізитів, а саме: місце його складання; час вчинення (дата) адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; не зроблено запис про відмову від підписання протоколу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; також, за відсутності особи ОСОБА_1, невідомо якій особі було роз'яснено його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що зроблена відмітка у протоколі.

Відповідно до положень ст. 257 КУпАП протокол (два екземпляра), разом з іншими матеріалами справи, було надіслано 13.03.2017 р. та відповідно отримано 14.03.2017 р. адміністративною комісією при виконкомі Ватутінської міської ради, що підтверджується витягом з журналу реєстрації адміністративних справи Ватутінської міської ради (а.с.96).

Відповідно до положень ст.ст. 276, 277 КУпАП адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Таким чином, справу про адміністративне правопорушення необхідно було розглянути в строк до 29.03.2017 р.

Після отримання протоколу адміністративною комісією направлялись повідомлення за місцем проживання правопорушника: АДРЕСА_2, а саме від 14.03.2017 р. про розгляд справи на 21.03.2017 р., та від 21.03.2017 р. про розгляд справи на 28.03.2017 р., які повернуті за закінченням терміну зберігання (а.с.64-68).

Адміністративна комісія при виконкомі Ватутінської міської ради за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1, винесла постанову №18 від 28.03.2017 р. про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП - порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. (а.с. 9-10).

Копія оспорюваної постанови була направлена позивачу 30.03.2017 р., та відповідно до повідомлення про вручення була отримана ОСОБА_1 07.04.2017 р. (а.с.69).

Проте суд, перевіривши вказані обставини справи, вважає, що постанова прийнята з порушенням чинних норм законодавства та за межами компетенції відповідача, враховуючи наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанови. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщання про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, в порядку підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Всупереч відсутності повідомлень про своєчасне сповіщення особи, яка притягається до відповідальності, не дослідження питання щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, як і питання щодо належності до його компетенції розгляду даної справи, адміністративною комісією при виконкомі Ватутінської міської ради було розглянуто справу на підставі наявних в ній письмових доказах з порушенням чинного законодавства.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; - прийняте у справі рішення.

Судом встановлено, не спростовано відповідачем, що під час складання протоколу ОСОБА_1 був відсутній, його особа на підставі паспорта громадянина України не встановлювалась, зазначені відомості є персональними даними особи, відомості про згоду на обробку яких у відповідача відсутні, а тому не можуть зазначатись в будь-яких документах без дозволу на це власника, окрім тих, що містяться в загальному доступі, у т.ч. в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських організацій.

Крім зазначеного, в постанові не наведено обставини, які були встановлені під час розгляду справи, лише відсилання як на підставу встановлення вини ОСОБА_1 зазначені в протоколі обставини, довідки про відсутність договорів на вивіз сміття, на підставі яких адміністративна комісія встановила наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП..

Відповідно до положень статті 152 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

При цьому, положенням ст. 5 КУпАП визначено повноваження місцевих рад щодо прийняття рішень, за порушення яких передбачається адміністративна відповідальність, а саме міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено ст. 152 цього Кодексу.

Проте, відсутність укладеного договору з визначеним за рішенням виконавчого комітету Ватутінської міської ради Виконавцем послуг зі збирання, вивезення та розміщення твердих побутових відходів на території АДРЕСА_2, ФОП ОСОБА_8, не може розглядатись як порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою, оскільки зазначені правовідносини носять виключно цивільний (залежно від суб'єкту правовідносин - господарський) характер, сторонами якого є Споживач (ФОП ОСОБА_1) та Виконавець (ФОП ОСОБА_8), а не Замовник (Ватутінська міська рада).

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суу України від 10.10.2012, № 6-110цс12, а саме свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акта для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року N 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року N 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У разі такої відмови, виходячи з положень ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Оскільки суд обрав спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України (про зобов'язання укласти договір), Верховний Суд України скасував судове рішення та направив справу на новий касаційний розгляд.

Крім вказаного, згідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Правила утримання території м. Ватутіне, затверджених рішенням Ватутінської міської ради від 31.05.2006 р. (із змінами від 17.10.2006 р.) регулюють правовідносини учасників щодо утримання території м. Ватутіне та визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в ньому, тобто правила благоустрою, забезпечення в ньому чистоти та належного санітарного стану, торгівлі, додержання тиші в громадських місцях та житлових зонах. При цьому пунктом 4.1 передбачена адміністративна відповідальність згідно з чинним законодавством лише за порушення Правил благоустрою (а не Правил утримання), а також недотримання цих Правил по забезпеченню чистоти та громадського порядку у місті (а.с.35-45).

Відповідач в оспорюваній постанові складом правопорушення визнав неукладення ОСОБА_1 договору на вивезення сміття зі спеціалізованим підприємством з магазину «Пасаж», проте будь-які відомості щодо порушення позивачем під час здійснення ним господарської діяльності Правил по забезпеченню чистоти та громадського порядку у місті встановлено не було, не укладення позивачем договору носить цивільно-правовий (залежно від суб'єкту правовідносин - господарсько-правовий) характер, учасниками якого є лише споживач та виконавець, а укладений 03.02.2017 р. Ватутінською міською радою договір містить положення лише щодо обов'язку виконавця (ФОП ОСОБА_8) укласти договори зі споживачами, при цьому відсутні повноваження відповідача щодо зобов'язання здійснювати контроль за укладенням вказаних договорів із споживачами.

За наведених підстав, суд приходить до висновку, що інспектор з благоустрою виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, склав 10.03.2017 р. протокол №24 про адміністративне правопорушення з порушенням вимог чинного законодавства, а адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ватутінської міської ради винесла 28.03.2017 р. оспорювану постанову №18 за межами своїх повноважень з порушенням вимог чинного законодавства, а тому суд визнає їх дії незаконними та протиправними.

Суд враховує, що винесена адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ватутінської міської ради постанова від 28.03.2017 р. №18 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, суперечить вимогам закону, а тому вважає такою, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, то в цій частині відмовляє, оскільки адміністративний суд, як місцевий загальний суд, не наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, їх підвідомчість встановлена КУпАП, а тому вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 87 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 та 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного вбачається, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

При цьому, суд відзначає, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Документи, які не відповідають встановленим вимогам є недопустимими.

З матеріалів справи вбачається, що правову допомогу ФОП ОСОБА_1 у даній адміністративній справі надавав адвокат Замковенко В. М., на підставі договору про надання правової допомоги від 10.05.2017 р., за умовами п. 4.2 якого гонорар по вказаному договору становить 1000 грн. , що підтверджується відповідною квитанцією від 10.05.2017 р.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 3200 гривень. Отже, граничний розмір компенсації за годину роботи у 2017 році - 1280 грн. (3200 грн. х 40%), що навіть більше ніж визначений представником фіксований розмір гонорару в договорі, при цьому адвокат приймав участь у судових засіданнях 11.05.2017 р. (2 год.) та 22.05.2017 р. (2 год.), а тому в цій частині витрати підлягають до задоволення.

При подачі позову відповідно до квитанції від 13.04.2017 р. ОСОБА_11 було сплачено судовий збір в сумі 640 грн., який присуджується позивачу відповідно до задоволеної частини у сумі 480 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року N 3-рп/2015 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 2. ст. 171-2 КАС України. Положення ч. 2 ст. 171-2 КАС України визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року N 3-рп/2015, ст.ст. 5, 152, 251, 254, 256,257, 268, 276, 277, 278, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 11, 71, 72, 87, 90, 94, 158, 163, 171-2 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії головного спеціаліста, інспектора з благоустрою виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, при складанні 10.03.2017 р. протоколу №24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, - незаконними.

Визнати дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ватутінської міської ради при винесенні 28.03.2017 р. постанови №18 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, - протиправними.

Скасувати постанову №18, винесену 28.03.2017 р. адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ватутінської міської ради про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн..

Стягнути з місцевого бюджету м. Ватутіне Черкаської області за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків) витрати по сплаті судового збору в сумі 480 грн., на правову допомогу в сумі 1000 грн., а всього стягнути суму 1480 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови - з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Ватутінський міський суд, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.А. Пасацька