Справа № 366/1231/17
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №366/1231/17
Провадження №2-а/366/62/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року 09 год. 20 хв. смт.Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області (далі по тексту - УПФУ у Іванківському районі) в якому просить зобов'язати УПФУ у Іванківському районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, зарахувавши до стажу роботи періоди роботи в зоні відчуження з 06.06.1996р. до 16.04.1997 р., з 08.07.1998 р. до 30.06.1999 р., з 12.11.2000р. до 31.07.2010р., та з 28.11.2010 р. до 02.08.2016р., відповідно до довідок форми №122 від 09.08.2016р. №212-2748 та від 02.09.2016р. №577 в півторакратному розмірі, з урахуванням виплачених сум, в межах строку позовної давності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в УПФУ у Іванківському районі, де отримує пенсію за віком. З 03 вересня 2016 року позивачу призначено пенсію за віком за Списком № 1 за роботу з шкідливими і важкими умовами праці, пов'язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, зі зниженням пенсійного віку на 10 років. Має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

21 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням до стажу роботи всього періоду роботи в зоні відчуження з 06.06.1996р. до 16.04.1997 р., з 08.07.1998 р. до 30.06.1999 р., з 12.11.2000р. до 31.07.2010р., та з 28.11.2010 р. до 02.08.2016р., відповідно до довідок форми №122 від 09.08.2016р. №212-2748 та від 02.09.2016р. №577 в півторакратному розмірі та виплати різниці в розмірі пенсії, починаючи з 03.09.2016 року (дати призначення пенсії).

Листом від 03.03.2017 року № 33/1-М1 відповідач відмовив у проведенні вказаного перерахунку, зазначивши, що підстав для зарахування у коефіцієнт страхового стажу робот у зоні відчуження за Списком № 1 у полуторному розмірі після 01.01.2004 року, немає.

Позивач вважає вищезазначену відмову відповідача протиправною, оскільки ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.4 Постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 року №1497-378, п. 2 Постанови КМ України «Про компенсації та пільги особам, які працюють на Чорнобильській АЕС і у зоні відчуження» від 29.02.1996 року № 250 та п. 3 Постанови КМ України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів» від 30.06.1998 року № 982 та інші постанови КМ України вказують на те, що роботу позивача у зоні відчуження ЧАЕС слід зараховувати до трудового стажу у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1).

Управління Пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області подало суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Також у запереченні зазначили, що періоди роботи позивача у зоні відчуження ЧАЕС з 06.06.1996р. до 16.04.1997 р., з 08.07.1998 р. до 30.06.1999 р., з 12.11.2000р. по 31.12.2003 р. ОСОБА_1 зараховано до коефіцієнту страхового стажу для обчислення пенсії за віком, відповідно до ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто у полуторному розмірі.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що у позові слід відмовити повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в період з 06.06.1996 р. по 16.04.1997 р, з 08.07.1998р. по 30.06.1999р. працював тимчасовим робітником та конюхом Руднє-Ілльницького лісорозсадника ДСВП «Чорнобильліс» м.Чорнобиль. Також, в період з 12.11.2000 р по теперішній час працював та працює на посадах пекаря та прибиральника в ДП «Чорнобильсервіс», яке в подальшому було реорганізоване, шляхом приєднання до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», що підтверджуються записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1.

З 03 вересня 2016 року позивачу призначено пенсію за віком (робота за Списком № 1), при цьому зарахований стаж роботи за списком № 1 (робота в ДСП «Чорнобильський спецкомбінат») - 17 років, 2 місяці, 29 днів, страховий стаж становить 31 рік, 8 місяців, 29 днів, на що вказує розпорядження УПФУ у Іванківському районі від 11.01.2017 року

З довідок №17/200-16 від 09.08.2016, та №577 від 02.09.2016 року, які видані ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», вбачається, що у період з 06.06.1996 р. по 16.04.1997 р., з 08.07.1998р. по 30.06.1999р, з 12.11.2000р по 31.07.2010 р, з 28.11.2010 по 02.08.2016р позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1 і час роботи у зоні відчуження зараховується до трудового стажу з 1988 року у полуторному розмірі ( в т.ч. за Списком № 1).

21 лютого 2017 року позивач звертався до відповідача із заявою, в якій просив зробити перерахунок його пенсії, зарахувавши до стажу роботи для обчислення пенсії період його роботи в зоні відчуження з 06.06.1996р. до 16.04.1997 р., з 08.07.1998 р. до 30.06.1999 р., з 12.11.2000р. до 31.07.2010р., та з 28.11.2010 р. до 02.08.2016р., відповідно до довідок форми №122 від 09.08.2016р. №212-2748 та від 02.09.2016р. №577 в півторакратному розмірі та виплати різниці в розмірі пенсії, починаючи з 03.09.2016 року.

Листом від 03.03.2017 № 33/1-М1, відповідач відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до трудового (страхового) стажу час роботи у зоні відчуження (Список № 1) після 01 січня 2004 року в полуторному розмірі, і відповідно, у здійсненні перерахунку з посиланням на ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та трактуванням цієї норми наступним чином: страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно зроблено висновок про те, що підстав для зарахування у коефіцієнт трудового стажу роботи у зоні відчуження за Списком № 1 у полуторному розмірі після 01.01.2004, підстав немає.

Суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні до трудового (страхового) стажу час роботи у зоні відчуження (Список № 1) після 01 січня 2004 року в полуторному розмірі, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок.

З огляду на те, що стаж роботи позивача становив 31 рік, 8 місяців, 29 днів, з них - більше 17 років за Списком №1 (з кратним обчисленням списку 1,5 по 31.12.2003), йому було призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, позивач вважає, що відповідач необґрунтовано зарахував стаж роботи позивача за Списком №1 в одинарному розмірі замість полуторного.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» (з подальшими змінами та доповненнями) установлено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

01.01.2004 набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що він розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини 2 названої статті Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві Положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди, з яких складається страховий стаж визначено статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до положення частини 4 згаданої статті Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачають, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу 9 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що за періоди трудової діяльності після 01.01.2004 винятки в обчисленні страхового стажу не в одинарному розмірі можуть бути передбачені виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно абзацу 10 частини 3 статті 26 загаданого Закону встановлено, що за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачають можливість зарахування до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи за списком № 1. Проте, норми цього закону не містять положень про те, що стаж роботи за списком № 1 зараховується до страхового стажу у полуторному розмірі. Так само норми зазначеного закону не містять посилань на можливість застосування при розрахунку страхового стажу за списком № 1 положень інших законодавчих актів та/або нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, зокрема згаданої вище постанови від 10 вересня 2008 року № 831.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин, зокрема до періоду трудової діяльності позивача після 01.01.2004 підлягають застосуванню положення Закону № 1058-IV, які не передбачають зарахування стажу роботи за списком № 1 до страхового стажу у полуторному розмірі. З огляду на це, відмовляючи у такому зарахуванні відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також суд критично відноситься до твердження позивача про те, що всі періоди його роботи в зоні відчуження (і до 01.01.2004 і після 01.01.2004) зараховано до стажу роботи лише в одинарному розмірі, оскільки це не відповідає матеріалам справи, так як з наданого самим же позивачем розпорядження УПФУ у Іванківському районі №184497 від 11.01.2017 вбачається, що робота позивача за Списком 1 становить 17 років 2 місяця 29 днів.

Таким чином, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії є необґрунтований, і тому не підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 5, 24, 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статтями 1, 2, 7, 11, 12, 41, 70-72, 86, 94, 122, 128, 158-163, 1832, 185, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд Київської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.А. Корчков