Справа № 445/2361/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4856/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №445/2361/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Житомирі, інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Житомирі лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

20.12.2016 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у місті Житомирі, інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Житомирі лейтенанта поліції ОСОБА_3, просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ДР №070894 ВІД 07.11.2016 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 20.03.2017 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 20.03.2017 і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не був належним чином повідомлений про судове засідання, яке мало відбутись 04.01.2017. Вказує, що був присутній в судовому засіданні 30.01.2017, яке чомусь не проводилось по суті. Особисто не був повідомлений про судове засідання, яке мало відбутись 20.03.2017, а 20.03.2017 хворів, через що не міг бути присутнім в суді.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що у судові засідання, які були відкладені на 13.02.2017 та 20.03.2017 позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду від нього не надійшло. Враховуючи те, що позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не зявився у судове засідання, причин своєї неявки не повідомив суду та не подав заяви про розгляд справи у його відсутності, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Частиною 3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічно п.4 ч.1 ст.155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності

На підставі аналізу вказаних норм суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підставою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача у судове засідання без поважних причин, за умови належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі.

В силу роз'яснень Вищого адміністративного суду України щодо розуміння «повторне нез'явлення», використовуючи лінгвістичне (мовознавче) тлумачення нормативно-правових актів, яке охоплює собою семантичне, фразеологічне і етимологічне тлумачення (використовується для з'ясування значення слів з урахуванням їх походження), «повторне нез'явлення» можна вважати лише неявку позивача на два чи більше судових засідання підряд: вчинення однієї і тієї ж дії підряд два або більше разів.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі. Для висновку суду про належне повідомлення сторін про розгляд справи на час такого розгляду у матеріалах останньої мають бути відомості, які б це підтверджували, в іншому випадку розгляд справи відкладається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08.12.2009 (справ №21-1696во9).

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстави повторного неприбуття позивача в судове засідання слід зясувати наступне: 1) чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; 2) чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; 3) чи подана заява позивачем про розгляд справи за його відсутності. В свою чергу, підлягають до застосування процесуальні вимоги, за яких при вище перелічених підставах позовна заява не може бути залишена без розгляду: 1) позивач не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання для вчинення окремої процесуальної дії, оскільки таке неприбуття не перешкоджає їх проведенню; 2) суд визнав обов'язковою особисту участь позивача; 3) у судове засідання прибув представник позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 22.12.2016 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 та розгляд справи призначено на 14 год. 15 хв. 04 січня 2017 року (а.с.10).

Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 04.01.2016 особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились та відповідно до повістки-повідомлення судовий розгляд справи відкладено на 11 год. 30.01.2017 (а.с.14). При цьому, докази на підтвердження належного повідомлена позивача про розгляд справи 04.01.2017 в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з журналу судового засідання від 30.01.2017 в судовому засіданні за участі позивача головуючим суддею оголошено позовну заяву, зясовано відношення позивача до позову та відкладено розгляд справи на 13.02.2017 о 14:30 год. про що позивача повідомлено під розписку.

13.02.2017 в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявились, судовий розгляд справи відкладено на 12:30 год. 20.03.2017, явка позивача, відповідно до повістки-повідомлення, визнана обовязковою (а.с.35).

Як вбачається з повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення повістку про виклик в судове засідання на 20.03.2017 позивач отримав 18.02.2017.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.128 КАС України суд відкладає розгляд справи в разі, якщо суд визнав обов'язковою особисту участь особи, яка бере участь у справі, у судовому розгляді, а вона не прибула.

Вказана норма є імперативною та в цьому випадку суд відкладає розгляд справи незалежно від того, чи зверталися до нього особи з заявою про розгляд справи за їх відсутності.

На підставі аналізу норм законодавства та матеріалів справи суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки в судовому засіданні 30.01.2017р. розпочато розгляд справи по суті, а згідно повістки-повідомлення явка позивача в судове засідання 20.03.2017р. визнана обовязковою, при цьому доводів неможливості розгляду справи за відсутністю позивача судом у оскаржуваній ухвалі не наведено та не зазначено, чому неприбуття в судове засідання позивача перешкоджає його проведенню, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки представника позивача без поважних причин.

Слід зауважити, що згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява №377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 204 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що залишаючи позовну заяву без розгляду судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 41, 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №445/2361/16-а скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_1

Повний текст Ухвали складено 23.05.2017р.