Справа № 824/126/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/126/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Лелюка О.П. - головуючого у судовому засіданні,

Брезіної Т.М.,

Левицького В.К.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25 квітня 2017 року, просить визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 03 лютого 2017 року №126 в частині звільнення його з посади, а саме пункт 1 вказаного наказу.

Ухвалою суду від 28 лютого 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Головне управління Національної поліції у Львівській області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що службове розслідування, за наслідками якого видано оскаржуваний наказ, проведено не об'єктивно, без дослідження наявності його вини у скоєнні порушення, а накладення стягнення у вигляді звільнення з посади відбулося без урахування тяжкості проступку, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи та іншого. Зазначав, зокрема, і про відсутність вироків суду у кримінальному провадженні відносно працівників кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, факти порушення службової дисципліни якими були підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, враховуючи заяву про їх уточнення, підтримав з підстав, наведених у позові. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач свою позицію виклав у запереченнях проти позову, наданих у письмовій формі. Посилався, зокрема, на те, що службове розслідування, на підставі висновків якого прийнято оскаржуваний наказ, проведено з дотриманням порядку і строків, визначених Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Вказував, що у ході службового розслідування встановлено грубі порушення службової дисципліни, вимог Закону України «Про Національну поліцію», вчинені працівниками блоку кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, що завдають істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, які супроводжуються погрозою застосування насильства та застосуванням спеціальних засобів, що призводить до надзвичайних подій - розпочатих кримінальних проваджень і повідомлення останніх про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також підриву авторитету і формування негативної думки про поліцію.

Передумовою вчинення допущених порушень відповідач вважає неналежне виконання своїх посадових обов'язків як керівника ОСОБА_6 Наголошував, що позивач як керівник несе персональну відповідальність за дотримання дисципліни та законності серед підпорядкованих йому працівників.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, що аналогічні викладеним у запереченні проти позову та додаткових поясненнях, наданих відносно обставин справи.

Відтак, посилаючись на обґрунтованість та правомірність оскаржуваного наказу, а також вказуючи, що такий не порушує прав позивача, оскільки є наразі нереалізованим, відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Головне управління Національної поліції у Львівській області було належним чином повідомлене про дату, час та місце судового розгляду справи. Однак в судове засідання не з'явилось, про причини неявки та свою позицію відносно даного спору не повідомило.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з жовтня 1996 року працював в органах внутрішніх справ на різних посадах. З 17 листопада 2015 року - займає посаду заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

30 листопада 2016 року з Генеральної прокуратури України директору Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковнику поліції Ковалю Є.О. направлено лист прокуратури Чернівецької області від 18 листопада 2016 року №04/2/2-275-16 щодо проведення службового розслідування у кримінальному провадженні №0001537 за фактом безвісного зникнення ОСОБА_8 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (вх. №6838 від 02 грудня 2016 року).

За змістом листа прокуратури Чернівецької області 17 жовтня 2016 року до Чернівецького міського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області із заявою звернулась ОСОБА_9, в якій повідомила, що втратила зв'язок із братом ОСОБА_8, який проживає в м.Львів та 12 жовтня 2016 року приїхав у м. Чернівці. За указаним фактом 18 жовтня 2016 року відділом поліції розпочато кримінальне провадження №001537 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України. В ході проведення першочергових оперативно-розшукових заходів біля готелю «Буковина» було виявлено автомобіль, на якому приїхав ОСОБА_8, знято відео з зовнішніх камер відеоспостереження, де зафіксовано момент затримання особами, одягнутими у форму спецпризначенців та опитано охоронців закладу. Після затримання ОСОБА_8 невідомі особи сіли у автомобіль марки «Мерседес Віано» чорного кольору, номерний знак 234-52 TC і в супроводі автомобіля марки «Рендж Ровер» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 поїхали на виїзд з міста Чернівці. Камерами відеоспостереження засвідчено, що на виїзді з Чернівецької області на вказаних автомобілях були замінені номерні знаки: «Мерседес Віано» - НОМЕР_3 (власник ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт іноземця НОМЕР_4, виданий 19 грудня 2011 року, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2), «Рендж Ровер» - НОМЕР_5 (власник ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований. В результаті проведених оперативно-слідчих заходів було встановлено номер мобільного терміналу (НОМЕР_6), який рухався по маршруту руху автомобілів, на яких було вивезено ОСОБА_8 та був безпосередньо на місці вчинення злочину в м. Чернівці. В результаті вказаного було встановлено, що даний мобільний термінал з номером НОМЕР_6 перебуває у власності та користуванні начальника УКР ГУНП у Львівській області ОСОБА_12.

В листі прокуратури Чернівецької області вказано, що на підставі опрацьованої інформації стало зрозумілим, що ОСОБА_12 12 жовтня 2016 року близько 13:31 вимкнув свій основний мобільний термінал, яким користується по службових питаннях та вирушив в напрямку Чернівецької області. В 16:54 його мобільний номер пеленгує базова станція в селі Реваківці Кіцманського району Чернівецької області, а в 17:20 базова станція в місті Чернівці по вул. Коломийській 9 Г, де о 17:21 на камерах відеоспостереження зафіксовано заїзд автомобілів «Мерседес Віано» - НОМЕР_3 (власник ОСОБА_10) та «Рендж Ровер» - НОМЕР_5 (власник ОСОБА_11), на яких було вивезено ОСОБА_8 Крім цього, в 17:50 та 17:51 даний мобільний термінал попадає в дію базових станцій біля місця вчинення злочину, а автомобілі фіксуються на камерах відеоспостереження. Після затримання ОСОБА_8 прослідковується рух мобільного терміналу разом з вищевказаними автомобілями на виїзд з міста Чернівці та області. В 22:29 даний мобільний термінал активується на в'їзді у місті Львів, а в 22:31 вмикається основний мобільний телефон НОМЕР_1, яким користується ОСОБА_12

У листі від 17 жовтня 2016 року також зазначено, що згідно відповіді Державної прикордонної служби від 12 вересня 1999 року через митний пункт пропуску «Рава Руська» на територію України заїхав автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак DBL 8312 (який використовувався як номер прикриття на автомобілі «Рендж Ровер» під час викрадення ОСОБА_8.) під керуванням ОСОБА_13 При цьому, відповідно до бази даних «Армор» останній є власником пістолету (спецзасіб) ПСМР, дозвіл НОМЕР_7 від 23 вересня 2010 року виданий ГУНП у Львівській області (термін дії до 23.09.2019 року). Підставою надання дозволу є те, що ОСОБА_13 є працівником поліції та відповідно до отриманої інформації працює в управлінні оперативної служби ГУНП у Львівській області.

З огляду на викладені обставини прокуратура Чернівецької області просила організувати службове розслідування на предмет причетності працівників ГУНП у Львівській області до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

28 листопада 2016 року до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшла скарга ОСОБА_14 з приводу зволікання правоохоронців щодо розшуку її чоловіка ОСОБА_8, в якій вона просила прийняти заходи реагування та розпочати службове розслідування.

За змістом доповідної записки начальника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 15 грудня 2016 року на ім'я т.в.о Голови Національної поліції України (вх. №42911 від 16 грудня 2016 року) повідомлено про необхідність призначення службового розслідування на підставі обставин, викладених в листі прокуратури Чернівецької області від 17 жовтня 2016 року, адресованого Генеральною прокуратурою України, а також на підставі матеріалів Управління внутрішньої безпеки у Львівській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за якими прокуратурою Львівської області розпочате кримінальне провадження №0000244 за частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України за фактом спричинення матеріальної шкоди громадянину «Г» працівником правоохоронного органу, шляхом перевищення службових повноважень.

В доповідній записці вказано, що проведеними заходами установлено факт причетності працівників Управління кримінальної поліції ГУНП у Львівській області (капітан поліції ОСОБА_15, капітан поліції ОСОБА_16, старший лейтенант поліції ОСОБА_17) до незаконного привласнення майна громадянина «Г». Так, 28 листопада 2016 року вказані працівники поліції, перебуваючи в с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області на території АЗС «WOG», застосувавши спецзасоби (кайданки) та погрожуючи застосуванням табельної вогнепальної зброї, незаконно заволоділи майном громадянина «Г», а саме грошовими коштами в сумі 4 100 доларів США та необробленими каменями бурштину вагою 1 кг, ринкова вартість якого складає близько 4 000 доларів США. На теперішній час ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною другою статті 28, частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України. В рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000244 на причетність до вчинення вказаного правопорушення перевіряються інші працівники Управління кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, а досудове розслідування триває.

Поряд із цим в доповідній записці також повідомлено про те, що 13 грудня 2016 року до Управління внутрішньої безпеки у Львівській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою звернувся громадянин «С» щодо можливих неправомірних дій працівників Управління кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, які 19 липня 2016 року у м. Львові, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, доставили заявника у приміщення ГУНП у Львівській області, де під надуманим приводом (відкриття кримінального провадження) заволоділи його грошовими коштами в сумі 10 000 доларів США. Матеріали перевірки за вказаним фактом передані до слідчого управління прокуратури Львівської області. На даний час вирішується питання про відкриття кримінального провадження з попередньою кваліфікацією за частиною другою статті 28, частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України.

В доповідній записці вказано, що зазначені факти свідчать про системні порушення законності та службової дисципліни особовим складом кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, що може бути наслідком самоусунення від виконання посадових обов'язків з боку керівництва ГУНП у Львівській області в особі полковника поліції ОСОБА_6, заступників начальника Управління кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_12 та майора поліції ОСОБА_18

У зв'язку з наведеним, у записці запропоновано за листом прокуратури Чернівецької області та іншими фактами порушення законності окремими керівниками та працівниками Управління кримінальної поліції ГУНП у Львівській області призначити службове розслідування, проведення якого доручити працівникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

У зв'язку з листом прокуратури Чернівецької області від 30 листопада 2016 року, який надійшов з Генеральної прокуратури України, щодо проведення службового розслідування в кримінальному провадженні №0001537 за фактом безвісного зникнення 12 жовтня 2016 року гр. ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, стосовно можливої причетності до вказаного злочину окремих працівників Управління кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, згідно зі зверненнями громадянки ОСОБА_14 стосовно можливої причетності окремих працівників Управління кримінальної поліції ГУНП у Львівській області до зникнення її брата ОСОБА_8, а також іншими фактами системного порушення законності та службової дисципліни особовим складом кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, відповідно до підпунктів 2.5, 2.6, 3.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 12 березня 2013 року № 230, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/23073, пункту 4 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», пункту 9 Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України Національну поліцію» Національною поліцією України видано наказ від 15 грудня 2016 року №1309 «Про призначення службового розслідування». Даним наказом затверджено склад комісії, якій доручено проведення службового розслідування.

На підставі наказу від 13 січня 2017 року №21 строк проведення вказаного вище службового розслідування продовжено на один місяць.

Комісією Національної поліції України у складі: голови - головного оперуповноваженого-інспектора ДВБ підполковника поліції ОСОБА_19, членів - заступника начальника УВБ у Львівській області ДВБ підполковника поліції ОСОБА_20, заступника начальника УВБ в Чернівецькій області ДВБ майора поліції ОСОБА_21, старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ у Львівській області ДВБ підполковника поліції ОСОБА_22, старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Чернівецькій області ДВБ майора поліції ОСОБА_23, відповідно до підпунктів 2.5, 2.6, 3.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 12 березня 2013 року №230, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/23073, пункту 4 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», пункту 9 Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України Національну поліцію», на підставі наказу Національної поліції України 15 грудня 2016 року № 1309 проведено службове розслідування за інформацією щодо порушення службової дисципліни окремими працівниками Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Результати вказаного відображені у Висновку службового розслідування від 30 січня 2017 року (далі - Висновок від 30 січня 2017 року або Висновок службового розслідування), який того ж дня затверджений т.в.о. Голови Національної поліції України полковником поліції ОСОБА_24.

У Висновку від 30 січня 2017 року зазначено, що з приводу можливої причетності працівників ГУНП у Львівській області до викрадення громадянина ОСОБА_8 в Управлінні проведені службові розслідування (висновки службових розслідувань від 11 листопада 2016 року та від 06 грудня 2016 року), в ході яких встановлено, що за заявою громадянки ОСОБА_9 від 17 жовтня 2016 року з приводу зникнення її брата ОСОБА_8, Чернівецьким ВП ГУНП у Чернівецькій області 18 жовтня 2016 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001537, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.

Проведеними першочерговими заходами під час перевірки зниклого по обліках АІС (Армор) ДІЗ НП України отримано інформацію відносно такого, зокрема, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та житель Львова, АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 виданий 06 липня 1995 року Галицьким РВ ЛМУ ГУМВС, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії АТ №561779, виданий 26 лютого 2001 року Галицьким РВ ЛМУ ГУМВС. Також, встановлено, що 13 вересня 2015 року в 14:34 до чергової частини Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві по спецлінії « 102» надійшло повідомлення з приводу побиття трьома невідомими в темному одязі чоловіка, якого насильно посадили в автомобіль «Шевроле Авео» та зникли в невідомому напрямку. Дану подію зареєстровано в ЄО № 46970 та внесено в ЄРДР №0008817 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 146 Кримінального кодексу України. Згодом до працівників СОГ із заявою звернувся ОСОБА_25, в якій повідомив, що три невідомих чоловіка вдарили його декілька раз по обличчю та насильно посадили в автомобіль червоного кольору і поїхали у невідомому напрямку. За скоєння вказаного кримінального правопорушення було затримано трьох громадян, в тому числі ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2.

Перевіркою відомостей про можливе затримання ОСОБА_8 поліцейськими ГУНП у Львівській області з'ясовано, що згідно обліків УІЗ ГУНП у Львівській області серед осіб затриманих, доставлених та запрошених відділи та відділення поліції, в тому числі і працівниками управління карного розшуку ГУНП у Львівській області останній не значиться.

Згідно з наявними обліками ГУНП у Львівській області серед осіб, які затримувались, доставлялись та запрошувались у відділи і відділення поліції ГУНП, в тому числі УКП (КР) ГУНП у Львівській області громадянин ОСОБА_8 у період часу з 01 жовтня 2016 року до 11 листопада 2016 року не значиться, а працівники карного розшуку Львівської області на територію м. Чернівці та Чернівецьку область в період зникнення громадянина ОСОБА_8 не відряджались.

Згідно змісту Висновку від 30 січня 2017 року в ході службового розслідування, з метою перевірки відомостей щодо можливої причетності працівників ГУНП у Львівській області до зникнення ОСОБА_8 12 грудня 2016 року за вих. №2002/42-13/01-2016 УВБ у Львівській області на ім'я начальника СУ ГУНП у Львівській області Самарчука М.В. направлено лист щодо надання інформації про те, чи надавались оперативним підрозділам доручення на проведення негласних слідчих (розшукових) заходів стосовно громадянина ОСОБА_8 За наданою в листі СУ ГУНП від 13 грудня 2016 року №3037т/16/03-2016 інформацією встановлено, що СУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003271 від 25 вересня 2015 року за пунктом 12 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України за фактом вбивства гр. ОСОБА_27, що мало місце 25 вересня 2015 року у м. АДРЕСА_3

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в 2016 році отримувались ухвали Апеляційного суду Львівської області щодо проведення негласних слідчих (розшукових) заходів стосовно ОСОБА_8, які для організації виконання в порядку статей 40, 41, 246 Кримінального процесуального кодексу України разом із відпоповідними дорученнями скеровувались до УКП (карний розшук) ГУНП у Львівській області.

Опитаний старший слідчий слідчого управління ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_28 з приводу зазначеного кримінального провадження повідомив, що він перебуває у складі слідчої групи по розслідуванню кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України за фактом вбивства гр. ОСОБА_27 У 2016 році із оперативного підрозділу - УКП (карний розшук) ГУНП у Львівській області до органу досудового розслідування (СУ ГУНП) надходили ініціативні рапорти оперативних працівників про необхідність проведення негласних слідчих (розшукових) заходів (НС(Р)Д) стосовно гр. ОСОБА_8 Після отримання ініціативних рапортів, керівником органу досудового розслідування було підготовлено клопотання, в подальшому погоджені в прокуратурі Львівської області та скеровані в Апеляційний суд Львівської області з метою отримання відповідної ухвали на проведення НС(Р)Д стосовно гр. ОСОБА_8 Отримавши в Апеляційному суді Львівської області ухвали, разом із дорученням в порядку статей 40, 41, 246 Кримінального процесуального кодексу України передали для виконання в УКП (карний розшук) ГУНП у Львівській області.

Як зазначив у своєму поясненні ОСОБА_28, за наслідками виконання вказаних доручень (ухвал) до органу досудового розслідування із УКП (карний розшук) ГУНП надійшли тільки матеріали (розсекречені) щодо відібрання у ОСОБА_8 у м. Львові негласно зразків для порівняльного дослідження. Інші матеріали не надходили.

Також в ході службового розслідування 12 грудня 2016 року за вих. №149т/42-13/01-2016 на ім'я начальника УОТЗ ГУНП у Львівській області Дідика М.Б. скеровано листа про надання інформації щодо проведення НС(Р)Д стосовно гр. ОСОБА_8 Згідно отриманої у відповідь інформації (лист від 12 грудня 2016 року вих. 43450т/20/10/01-16) встановлено, що упродовж поточного року силами УОТЗ ГУНП на підставі постанов слідчих суддів Апеляційного суду Львівської області Танечника І.І. та Голубицького С.С. проводились НС(Р)Д.

Подальшою перевіркою встановлено, що виконання доручень СУ ГУНП покладено на старшого оперуповноваженого УКП (карний розшук) ГУНП Львівській області капітана поліції Шапальчука Назара Григоровича, який по суті заданих питань пояснив, що з травня по листопад 2016 року у нього на виконанні було ряд доручень СУ ГУНП щодо проведення НС(Р)Д стосовно ОСОБА_8 Отримавши їх в канцелярії підрозділу, ним були підготовлені та передані в УОТЗ ГУНП відповідні завдання для виконання. Після опрацювання, отримані ним матеріали (флеш-носії) були скеровані в прокуратуру Львівської області для прийняття процесуального рішення - розсекречення чи знищення. Інших доручень чи дій стосовно ОСОБА_8 він не виконував.

В ході службового розслідування при дослідженні інформації щодо можливої причетності заступника начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 до викрадення громадянина ОСОБА_8 встановлено, що останній, імовірно, перебуває за межами України. З метою встановлення місця знаходження ОСОБА_12 та подальшого отримання пояснень з даного приводу 08 грудня 2016 року на ім'я начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України» (ДУ ТМО МВС України) Дубець Ю.Д. скеровано листа за вих. №1984/42-13/01-2016 щодо надання інформації про можливе перебування ОСОБА_12 на лікуванні.

Згідно отриманої відповіді (вих. №33/34-700 від 09 грудня 2016 року) підполковник поліції ОСОБА_12 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ ТМО в періоди: з 13 вересня по 04 жовтня 2016 року, 25 жовтня по 04 листопада 2016 року та з 04 по 11 листопада 2016 року. Також у відповіді ДУ ТМО МВС України по Львівській області вказується про те, що ОСОБА_12 в період з 05 по 24 жовтня 2016 року перебував на лікуванні у 8-й міській лікарні.

В ході підтвердження чи спростування даної інформації на лист від 12 грудня 2016 року за вих. №1996/42-13/01-2016 отримано відповідь за вих. 3796/13/01-14-16 від 14 грудня 2016 року, за змістом якої в УКЗ ГУНП відсутня інформація про перебування упродовж вересня - грудня 2016 року ОСОБА_12 на лікуванні. Тобто, ОСОБА_12 не було надано до УКЗ ГУНП листки непрацездатності, які б дійсно підтверджували його перебування на лікуванні.

Аналогічний за змістом лист щодо перебування на лікуванні ОСОБА_12 скеровано 12 грудня 2016 року за вих. №1998/42-13/01-2016 на ім'я головного лікаря комунальної 8-ї клінічної лікарні м. Львова ОСОБА_33 Відповідно до отриманої довідки від 15 грудня 2016 року за №1881 ОСОБА_12 перебував на стаціонарному лікуванні у 8-й комунальній клінічній лікарні м. Львова в період з 01 по 24 жовтня 2016 року у відділенні нейрохірургії.

За результатами вивчення наказів ГУНП у Львівській області щодо можливого виїзду у службові відрядження ОСОБА_12 встановлено, що такі, зокрема, у м. Чернівці чи Чернівецьку область не видавались.

В ГУНП у Львівській області за фактом тривалого невиходу на службу ОСОБА_12 проведено службове розслідування (висновок від 13 січня 2017 року), у ході якого встановлено, що 27 грудня 2016 року керівництвом УКР ГУНП у Львівській області було виявлено відсутність протягом дня на робочому місці заступника начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_12, про що складено відповідні рапорт та акт про відсутність останнього на роботі.

Також розслідуванням за вказаним фактом встановлено, що в період з 28 грудня 2016 року по 12 січня 2017 року підполковник поліції ОСОБА_12 на службу не виходив, про що керівництвом УКР складено та зареєстровано в канцелярії даного підрозділу ГУНП відповідні акти, на зв'язок у жодний спосіб не виходив, про причини своєї відсутності керівництву УКР ГУНП не повідомляв.

Згідно довідки від 13 січня 2017 року № 33/34-32 за підписом начальника ДУ ТМО МВС України у Львівській області Ю.Д. Дубця в період з 21 листопада 2016 року по 13 січня 2017 року ОСОБА_12 на лікуванні в лікарні та поліклініки ДУ ТМО МВС України у Львівській області не перебував, скерування в інші медичні заклади не видавались.

В довідці начальника відділу УОАЗОР ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_35 від 13 січня 2017 року № 57/12/01-2017 вказано, що інформація про перебування на лікарняному заступника начальника управління - начальника відділу УКР ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_12 до ситуаційного центру УОАЗОР ГУНП станом на 13 січня 2017 року не надходила.

Також було встановлено, що ОСОБА_12 з 23 січня 2016 року та станом на 13 січня 2017 року перебуває за кордоном.

На підставі аналізу зібраних матеріалів, зокрема рапортів ОСОБА_12 про надання йому відпусток, було встановлено, що під час перебування його у черговій відпустці (згідно наказу ГУНП у Львівській області від 21 листопада 2016 року № 232 о/с-в з 16 до 30 листопада 2016 року на підставі рапорту від 14 листопада 2016 року) до канцелярії УКЗ ГУНП надійшов рапорт ОСОБА_12 про надання йому відпустки у зв'язку із сімейними обставинами. При цьому, останній не міг передбачити настання конкретних сімейних обставин, про що свідчить не зазначення ним у рапорті дати написання та конкретного періоду відпустки, тому написання такого рапорту та подання його не в установленому порядку (без підтверджуючих обставин та без повідомлення про це свого керівника) вказує на заздалегідь сплановане відтягування терміну виходу ним на роботу після закінчення наданих йому відпусток в періоди з 16 до 30 листопада 2016 року, з 01 по 12 грудня 2016 року та з 13 до 26 грудня 2016 року, а також на безпідставний невихід його на роботу тривалий час у період з 27 грудня 2016 року по 12 січня 2017 року.

За результатами службового розслідування (висновок від 13 січня 2017 року) за фактом тривалого невиходу на службу ОСОБА_12 наказом ГУНП у Львівській області від 13 січня 2017 року № 111 за грубе порушення службової дисципліни, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у невиході на службу тривалий час без поважних причин, на заступника начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_12 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

З приводу повідомлення про підозру працівникам блоку кримінальної поліції ГУНП у Львівській області у Висновку службового розслідування від 30 січня 2017 року зазначено наступне.

За матеріалами УВБ у Львівській області 06 грудня 2016 року прокуратурою Львівської області розпочато кримінальне провадження №0000244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України, за фактом перевищення службових повноважень працівниками кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області, які 28 листопада 2016 року, перебуваючи на території АЗС «WOG» в с. Гамаліївка, Пустомитівського району, Львівської області, застосувавши спецзасоби «кайданки» та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, незаконно заволоділи майном громадянина ОСОБА_36, а саме: грошовими коштами в сумі 4 100 доларів США та 1 кг необробленого каменю «бурштину».

За вказаним фактом в ГУНП у Львівській області проведено службове розслідування (висновок від 13 січня 2017 року), у ході якого встановлено, що поліцейські блоку кримінальної поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_37, ОСОБА_15, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 за попередньою змовою в групі осіб, вийшовши за межі наданих їм повноважень і без наявних законних підстав застосували фізичну силу до громадянина ОСОБА_36 з метою заволодіння особистим майном останнього, а саме грошовими коштами в сумі 4 100 доларів США та необробленим камінням бурштину.

Як вказано у Висновку від 30 січня 2017 року ОСОБА_37, ОСОБА_15, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 підозрюються у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян та супроводжувалися погрозою застосування насильства, застосуванням зброї, спеціальних засобів, за відсутності ознак катування, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, 08 грудня 2016 року старшому оперуповноваженому кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_15, 12 грудня 2016 року старшому оперуповноваженому вказаного підрозділу капітану поліції ОСОБА_16 і лейтенанту поліції ОСОБА_17 прокуратурою Львівської області у кримінальному проваджені №0000244 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України та обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою. Також, 05 січня 2017 року у вказаному кримінальному провадженні заочно, у зв'язку з переховуванням від органів досудового розслідування, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України оперуповноваженому кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_37 (12 січня 2017 року оголошений в розшук).

В ході службового розслідування (в результаті якого прийнято оскаржуване позивачем рішення) також встановлено, що 14 грудня 2016 року прокуратурою Львівської області в межах розслідування кримінального провадження №0000244, розпочато кримінальне провадження №0000252 за частиною другою статті 28, частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України за фактом перевищення службових повноважень працівниками кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області.

У Висновку службового розслідування зазначено, що вказані працівники 19 липня 2016 року в м. Львові по вул. Патона, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, вчинивши моральний тиск по відношенню до громадянина С., доставили його в приміщення кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області, де під надуманим приводом (відкриття кримінального провадження) заволоділи його грошовими коштами в сумі 10000 доларів США. На причетність до вчинення кримінального правопорушення перевіряються співробітники кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області капітани поліції ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_37, старший лейтенант поліції ОСОБА_17, підполковник поліції ОСОБА_38 та майор поліції ОСОБА_39

В ході службового розслідування за вказаним фактом (висновок від 13 січня 2017 року) опитаний заступник начальника управління - начальник відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_18, який пояснив, що 07 грудня 2016 року йому стало відомо про затримання оперуповноваженого кримінальної поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_15, а у подальшому і працівників вказаного підрозділу ОСОБА_17 та ОСОБА_16 по одному і тому ж факту, а також розпочате кримінальне провадження щодо перевищення останніми службових повноважень. Про дії вказаних працівників, які мали місце 28 листопада 2016 року йому нічого відомо не було, жодних усних та письмових вказівок з даного приводу він останнім не давав.

При цьому, як вказано у Висновку від 30 січня 2017 року, надавати письмове пояснення щодо можливої причетності поліцейських до зникнення громадянина ОСОБА_8, ОСОБА_18 відмовився на підставі статті 63 Конституції України.

За результатами службового розслідування (висновок від 13 січня 2017 року), наказом ГУНП у Львівській області від 13 січня 2017 року №110:

- за грубі порушення службової дисципліни, вимог статей 6, 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов'язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, а також поваги і не порушення прав і свобод людини, що призвело до надзвичайної події - розпочатого кримінального провадження, а також підриву авторитету і формування негативної думки про поліцію, на працівників управління карного розшуку ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17, капітана поліції ОСОБА_15, капітана поліції ОСОБА_16, капітана поліції ОСОБА_37 накладено дисциплінарні стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- за неналежне виконання посадової інструкції в частині організації роботи з підтримання належного стану дисципліни та законності підлеглими працівниками, проведення виховної та профілактичної роботи, що призвело до надзвичайної події за участю підлеглих працівників, на заступника начальника Управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_18 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з посади;

- за неналежний рівень організації контролю за дотриманням дисципліни і законності підлеглим особовим складом підлягав би притягненню до дисциплінарної відповідальності начальник УКР ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_40, однак беручи до уваги незначний термін перебування у займаній посаді, його усно попереджено про необхідність покращення роботи в даному напрямку службової діяльності.

Поряд з вищевикладеним, у Висновку від 30 січня 2017 року також зазначено про службові розслідування за фактом невиходу на роботу працівників блоку кримінальної поліції ОСОБА_38, ОСОБА_41 і ОСОБА_39, які перевіряються на причетність до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Таким чином, у ході службового розслідування встановлено грубі рушення службової дисципліни, вимог Закону України «Про Національну поліцію» вчинені працівниками блоку кримінальної поліції ГУНП у Львівській області, які будучи працівниками поліції, обов'язками яких являється неухильне дотримання положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійне виконання своїх службових обов'язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, а також поважати і не порушувати права і свободи людини, систематично вчиняють порушення законодавчих актів, що завдає істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, які супроводжуються погрозою застосування насильства та застосуванням зброї, спеціальних засобів, що призводить до надзвичайних подій - розпочатих кримінальних проваджень і повідомлення останніх про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також підриву авторитету та формування негативної думки про поліцію.

За змістом Висновку службового розслідування (в результаті якого прийнято оскаржуване позивачем рішення) відповідно до посадових інструкцій заступників начальника ГУНП у Львівській області, затверджених наказом ГУНП від 27 липня 2016 року № 50, контролює та координує діяльність кримінальної поліції, у тому числі карного розшуку, а також несе персональну відповідальність за дотримання дисципліни і законності, виконавської дисципліни, попередження корупційних діянь серед підпорядкованих працівників заступник начальника Головного управління Національної поліції - начальник кримінальної поліції полковник поліції ОСОБА_6.

Також у ньому вказано, що під час проведення службового розслідування було здійснено вибіркову перевірку в управлінні карного розшуку ГУНП у Львівській області в частині дотримання дисципліни та законності, ролі керівництва в організації роботи щодо дотримання дисципліни і законності підпорядкованим особовим складом, попередження та недопущення надзвичайних подій.

Вивчення протоколів оперативних нарад в УКР ГУНП за період з вересня по грудень 2016 року засвідчило, що керівництвом кримінальної поліції області робота у даному напрямку проводиться на неналежному рівні, така робота велась формально.

В процесі службового розслідування також враховувались пояснення ОСОБА_6 щодо фактів, які були підставами його проведення.

Так, як вбачається зі змісту Висновку від 30 січня 2017 року, на запитання щодо не вжиття заходів для недопущення систематичних грубих порушень службової дисципліни чіткої відповіді останнім не надано.

На підставі викладеного відповідальними за проведення службового розслідування зроблено висновок, що заступником начальника Головного управління - начальником кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області полковником поліції ОСОБА_6 порушено вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника поліції, що виразилося у самоусуненні від виконання посадових обов'язків та не приділенні належної уваги організації роботи, спрямованої на зміцнення дисципліни і законності в підпорядкованому підрозділі.

За наслідками проведеного службового розслідування комісією вирішено:

- за результатами службового розслідування встановлені порушення службової дисципліни в діях ряду працівників Управління карного розшуку ГУНП у Львівській області, до яких вжито заходів дисциплінарного впливу наказами ГУНП у Львівській області від 13 січня 2017 року №110 та №111, однак не вжито заходів дисциплінарного впливу до заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області полковника поліції ОСОБА_6;

- у ході службового розслідування, проведеного в межах компетенції підрозділів внутрішньої безпеки Національної поліції України не встановлено фактичних даних, які підтверджують причетність працівників поліції до викрадення громадянина ОСОБА_8;

- із заходами дисциплінарного впливу вжитими наказами ГУНП у Львівській області від 13 січня 2017 року №110 та №111 до працівників Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області, які допустили грубі порушення службової дисципліни, щодо звільнення зі служби в поліції: ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_37 та ОСОБА_18 погодитися;

- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, неналежному виконанні посадової інструкції, затвердженої наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27 липня 2016 року № 50, неналежному забезпеченні контролю за станом дисципліни в управлінні карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області, що призвело до вчинення надзвичайних подій серед підпорядкованого особового складу та підриву авторитету і формування негативної думки про поліцію, на полковника поліції ОСОБА_6, заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади;

- вказати начальникові Головного управління Національної поліції у Львівській області генералу поліції третього рангу ОСОБА_42 на необхідності невідкладного та принципового реагування на порушення службової дисципліни з боку працівників Головного управління Національної поліції у Львівській області;

- про результати службового розслідування поінформувати Генеральну прокуратуру України, прокуратуру Чернівецької області, народного депутата України ОСОБА_43 та громадянку ОСОБА_14

Пунктом 1 наказу Національної поліції України від 03 лютого 2017 року №126 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції у Львівській області» вирішено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, неналежному виконанні посадової інструкції, затвердженої наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27 липня 2016 року № 50, неналежному забезпеченні контролю за станом дисципліни в управлінні карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області, що призвело до вчинення надзвичайних подій серед підпорядкованого особового складу та підриву авторитету і формування негативної думки про поліцію, на полковника поліції ОСОБА_6, заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

За таких обставин, вважаючи вказаний наказ незаконним в частині, що стосується звільнення із займаної посади ОСОБА_6, останній звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII.

У відповідності до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (тут і надалі положення Закону наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За змістом пункту шостого частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, згідно з пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (із наступними змінами).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

За змістом статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно положень указаної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачені строки накладення дисциплінарних стягнень.

Згідно цієї статті дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виконання дисциплінарних стягнень передбачено статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Відповідно до указаної статті дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Крім цього, варто зазначити, що порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

В силу пунктів 2.5, 2.6 Інструкції №230 підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

У відповідності до пункту 3.2 Інструкції №230 службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування, за наслідком якого вирішено накласти на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Поряд з цим, проаналізувавши наведені вище норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, варто зазначити, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. А такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Водночас при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість таких, обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Згідно посадової інструкції заступника начальника Головного управління-начальника кримінальної поліції, затвердженої наказом ГУНП у Львівській області від 27 липня 2016 року №50, до обов'язків та повноважень заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції віднесено контроль та координацію за діяльністю кримінальної поліції, в тому числі карного розшуку. При цьому у межах компетенції, згідно названої інструкції, така особа проводить перевірки за фактами порушень законності та дисципліни, надзвичайних подій серед особового складу, що сталися в підпорядкованих ГУНП підрозділах. Несе персональну відповідальність за дотриманням дисципліни і законності, виконавської дисципліни, попередження корупційних діянь серед підпорядкованих працівників.

Відтак, суд погоджується із твердження відповідача про те, що до обов'язків позивача відноситься контроль та забезпечення на належному рівні службової дисципліни у підпорядкованих йому підрозділах поліції.

З обставин справи вбачається, що до висновку про порушення позивачем статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, посадової інструкції, затвердженої наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27 липня 2016 року №50, що полягало у неналежному забезпеченні контролю за станом дисципліни в управлінні карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області, відповідач дійшов на підставі того, що працівниками названого управління було допущено порушення службової дисципліни, які виразились у: безпідставному невиході на роботу протягом тривалого часу, порушення правил дорожнього руху, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, вчинення дій, які можуть свідчить про вчинення злочинів та з приводу яких відкрито кримінальні провадження.

Зазначене встановлено відповідними службовими розслідуваннями.

Водночас, як в наявних у справі висновках службових розслідувань відсутні посилання, так і в ході судового розгляду справи відповідачем не вказано й, відповідно, не надано належних та допустимих доказів, які б беззаперечно давали підстави для висновку про наявність вини саме позивача у вчиненні таких протиправних дій особами, які працювали в управлінні карного розшуку ГУНП у Львівській області.

При цьому, як свідчать встановлені службовими розслідуваннями обставини, вказані вище дії працівників управління карного розшуку, що призвели до порушення ними службової дисципліни, були вчинені не за дорученням чи під керівництвом позивача, без його безпосередньої участі.

Будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв'язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності саме позивачем, в розрізі його функціональних обов'язків щодо факту вчинення незаконних дій працівників управління карного розшуку матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

На підставі наявних у справі матеріалів та пояснень сторін, аналізу положень законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд вважає про відсутність доказів вчинення безпосередньо самим позивачем такого дисциплінарного проступку, за скоєння якого необхідно застосовувати один із найсуворіших заходів дисциплінарного впливу - звільнення з посади.

В силу ж статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарному стягненню у вигляді звільнення з посади можуть передувати такі дисциплінарні стягнення як, усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність.

Однак, навіть за наявності підстав, які мали місце на думку Національної поліції України за результатом проведення службового розслідування, для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем не надано обґрунтованих доводів неможливості застосування до позивача, іншого, окрім як звільнення з посади, виду дисциплінарного стягнення.

Поряд з цим судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на службі в органах внутрішніх справ (поліції) понад 20 років. За цей час заохочувався 28 разів. Станом на час винесення оскаржуваного наказу притягувався до дисциплінарної відповідальності лише 1 раз і діючих дисциплінарних стягнень не мав.

Проте, у Висновку службового розслідування від 30 січня 2017 року при визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення та, відповідно, при прийнятті оскаржуваного рішення указаного відповідачем належним чином не враховано. Мотивів віддання переваги обранню до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади над зазначеними обставинами відповідачем у Висновку службового розслідування від 30 січня 2017 року не наведено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення без врахування таких обставин, як наявність безпосередньої вини позивача у вчиненні проступку й безпідставно не врахована його попередня поведінка протягом тривалого часу на службі в органах внутрішніх справ (поліції).

На переконання суду, оскаржуваний наказ відповідача в частині, що є предметом спору, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності (пункти 3 та 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім цього, вирішуючи спір, суд на підставі наявних у справі матеріалів та додаткових пояснень відповідача також звертає увагу на наступне.

Так, з підстав, за яких на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, до дисциплінарної відповідальності було притягнуто й інших осіб, які займали керівні посади в ГУНП у Львівській області, та в підпорядкуванні яких перебували працівники управління карного розшуку ГУНП у Львівській області, що вчиняли протиправні дії, встановленні відповідними службовими розслідуваннями. При цьому до одних (заступник начальника управління - начальник відділу боротьби з організованою злочинністю майор поліції ОСОБА_18, заступник начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_6.) було застосовано такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, а до інших (начальник управління кримінальної поліції полковник поліції ОСОБА_40, якому підпорядковувався ОСОБА_18, та який у свою чергу підпорядковувався ОСОБА_6, начальник ГУНП у Львівській області генерал поліції третього рангу ОСОБА_42, якому підпорядковувався позивач) - усне попередження за неналежний рівень організації контролю та дотриманням дисципліни і законності підлеглими особами та вказівка на необхідності невідкладного та принципового реагування на порушення службової дисципліни з боку працівників ГУНП у Львівській області.

Відтак, перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб'єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що при його прийнятті відповідач діяв, у тому числі, упереджено та недобросовісно по відношенню до позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункт 1 наказу Національної поліції України від 03 лютого 2017 року №126 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції у Львівській області» щодо накладення на ОСОБА_6 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено незаконність наказу Національної поліції України від 03 лютого 2017 року №126 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Натомість доводи відповідача, з огляду на вищевикладене, є безпідставними й такими, що не свідчать про правомірність оскаржуваного рішення.

Заперечуючи проти позову та вважаючи його таким, що не підлягає задоволенню, відповідач також посилався на те, що оскаржуваний наказ не порушує прав позивача, адже наразі його не реалізовано, тобто не прийнято наказу по особовому складу про звільнення ОСОБА_6 з посади.

Однак суд вважає такі доводи відповідача безпідставними виходячи з того, що оскаржуваний наказ є наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, який відповідно до частини сімнадцятої статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України оскаржується в установленому законом порядку.

До того ж, оскаржуваний наказ, в частині, що стосується позивача, є актом індивідуальної дії, прийнятим з приводу проходження (звільнення) особою публічної служби, а тому такий в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України може бути предметом спору в адміністративному судочинстві.

Оскаржуваний наказ впливає на права та інтереси ОСОБА_6, оскільки після виходу його на службу з тимчасової непрацездатності, в якій наразі він перебуває згідно пояснень представників сторін та наданих представником позивача документів, позивач за умови чинності пункту 1 наказу Національної поліції України від 03 лютого 2017 року №126 буде звільнений з посади в порядку виконання дисциплінарного стягнення відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у справі квитанцій від 03 квітня 2017 року та від 26 квітня 2017 року позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 688 грн 00 коп. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то з відповідача необхідно стягнути за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача вказану суму.

Керуючись статтями 2, 8, 69, 70, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Національної поліції України від 03 лютого 2017 року №126 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції у Львівській області» щодо накладення на ОСОБА_6 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

Стягнути з Національної поліції України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 688 (шістсот вісімдесят вісім) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Судді О.П. Лелюк

Т.М. Брезіна

В.К. Левицький

Постанова у повному обсязі складена 26 травня 2017 року.