Справа № 821/674/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/674/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - Свердлюка О.О.,

представників відповідача - Колєсніка І.В., Салєхової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" до Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення № 116 від 12.04.2017 р.,

встановив:

Приватне підприємство "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" (далі - позивач, ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС") звернулось з адміністративним позовом до Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач, Херсонське ОВ Фонду), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 116 від 12.04.2017 р. про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з висновками акту перевірки відповідача від 27.03.2017 р. № 24 та вважає протиправним винесене на його підставі рішення від 12.04.2017 р. № 116 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Оскаржуваним рішенням до позивача протиправно застосовано фінансові санкції за порушення порядку використання страхових коштів Фонду, обумовлене невірним визначенням кількості календарних днів у розрахунковому періоді при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності, по догляду за хворою дитиною та по вагітності та пологах. А саме, з розрахункового періоду були виключені дні відпустки по переведенню працівників з попереднього місця роботи, що призвело до неправомірних витрат Фонду в загальній сумі 816,08 грн., а також застосовано штраф в розмірі 50 % від суми неправомірних витрат, що складає 408,05 грн. Пояснює, що відпустки, надані працівникам ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС", відповідають вимогам п.16 ч.1 ст.25 Закону України "Про відпустки" та є відпустками без збереження заробітної плати, які вважаються днями не відпрацьованими з поважних причин та такими, що не включаються до кількості днів зайнятості в розрахунковому періоді при обчисленні середньоденної заробітної плати. Крім того, відпустки по переведенню, надані працівникам ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, є відпустками без збереження заробітної плати, оскільки за вказані дні роботодавець не нараховує працівнику будь-яку плату, як це передбачено для оплачуваних відпусток (щорічної, додаткової та соціальної). Вважає, дії по виключенню днів відпусток без збереження заробітної плати з розрахункового періоду для розрахунку середньоденної заробітної плати відповідають п.3 Порядку № 1266 та ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а тому є законними. В свою чергу, висновки спеціалістів відповідача, викладені в акті перевірки, не відповідають фактичним обставинам, є незаконними та необґрунтованими, а рішення від 12.04.2017 р. № 116 винесене без наявності правових підстав та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення на підставі викладених в адміністративному позові доводів та просив його задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, поданих до суду 18.05.2017 р. Свою позицію обґрунтовують тим, що відпустки працівників позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за своєю суттю є днями їх основної відпустки, переведеними з попереднього місця роботи і ніяким чином не являються відпустками без збереження заробітної плати, до яких відносить їх позивач. Відповідно до норм чинного законодавства період перебування застрахованої особи в оплачуваній відпустці не належить до поважних причин і не виключається з розрахункового періоду при обчисленні середньоденної заробітної плати працівника. В табелях обліку робочого часу, що є первинним документом для нарахування заробітної плати, зазначено, що вказані працівники перебували в планових щорічних відпустках - позначка "В". Окрім того, "відпустки переведені з іншого підприємства" надані за межами 6-місячного терміну безперервної роботи в перший рік роботи на новому підприємстві. Дана обставина не підпадає під обов'язкову умову для надання відпустки без збереження при використанні її на новому місці роботи. Зазначають, що згідно виписки по рахунку № 5395 ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" та довідки ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" підтверджується передача невикористаних відпусток від ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" до ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС", та вбачається отримання останнім коштів в сумі 59402,06 грн. як компенсації за невикористані відпустки працівників при переведенні їх на інше підприємство. Отже, відпусткові кошти за час відпустки, невикористаної за попереднім місцем роботи, оплачені з грошей, перерахованих іншим підприємством, не входять до заробітної плати для визначення середньоденного заробітку. Вказані обставини зумовили проведення перерахунку середньоденної заробітної плати та, як наслідок, допомоги по тимчасовій непрацездатності з урахуванням днів "відпустки переведеної з іншого підприємства", в результаті чого встановлено неправомірне, з боку позивача, використання коштів Фонду в розмірі 816,08 грн. Дотримання законодавства є прямим обов'язком страхувальника при нарахуванні як заробітної плати, в т.ч. відпускних, так і допомоги по тимчасовій непрацездатності. Вважають, перевірка позивача проведена відповідно до вимог чинного законодавства, її висновки є правомірними, а рішення від 12.04.2017 р. № 116 законним та прийнятим за наявності правових підстав і з дотриманням норм діючого законодавства. В задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 14.03.2017 р. по 22.03.2017 р. та з 23.03.2017 р. по 03.04.2017 р. на підставі наказу від 16.12.2016 р. № 196-од та направлень від 14.03.2017 р. № 21 та від 23.03.2017 р. № 24 спеціалістами Бериславської міжрайонної виконавчої дирекції Херсонського ОВ Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено планову перевірку страхувальника ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС", результати якої оформлені актом перевірки від 27.03.2017 № 24.

Згідно висновків акту перевірки неправомірні витрати при нарахуванні допомоги по тимчасовій непрацездатності, по догляду за хворою дитиною або хворим членом сім'ї, по вагітності та пологах за 2015-2016 р.р. склали в загальній сумі 816,08 грн., що обумовлено невірним визначенням кількості календарних днів у розрахунковому періоді при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме з розрахункового періоду були виключені дні відпустки по переведенню працівників з попереднього місця роботи, що призвело до неправомірних витрат Фонду в розмірі 327,75 грн.; невірним визначенням кількості календарних днів у розрахунковому періоді при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по догляду за хворою дитиною, а саме з розрахункового періоду були виключені дні відпустки по переведенню працівників з попереднього місця роботи, що призвело до неправомірних витрат Фонду в розмірі 78,83 грн.; невірним визначенням кількості календарних днів у розрахунковому періоді при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги вагітності та пологах, а саме з розрахункового періоду були виключені дні відпустки по переведенню працівників з попереднього місця роботи, що призвело до неправомірних витрат Фонду в розмірі 409,50 грн.

Акт перевірки від 27.03.2017 року № 24 підписано директором та головним бухгалтером ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" із запереченнями.

Письмові заперечення позивача на акт перевірки, датовані 05.04.2017 р., направлені директору Бериславської міжрайонної виконавчої дирекції Херсонського ОВ Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. На що, листом від 12.04.2017 р. № 10-17-98 Бериславська міжрайонна виконавча дирекція Херсонського ОВ Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомила ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" про правомірність висновків акту перевірки від 27.03.2017 р. № 24.

12.04.2017 р. відповідачем прийнято рішення № 116 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким застосовано до ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" фінансові санкції в загальній сумі 1224,12 грн., у т.ч. неправомірно використані кошти Фонду, що складають 816,08 грн., та штраф в розмірі 50 % від суми неправомірно витрачених коштів, застосований на підставі ч.6 ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що становить 408,04 грн.

Рішення № 116 направлено ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" разом з повідомленням № 01-17-05-116 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, з вимогою в 10-денний термін після отримання рішення перерахувати кошти в сумі 1224,12 грн. на рахунки Фонду.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 27.03.2017 р. та винесеним на його підставі рішенням від 12.04.2017 р. № 116 позивач звернувся до суду про визнання його протиправним та скасування.

Вирішуючи даний спір по суті суд виходить з наступних приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначаються Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 р. № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-ХІV).

Стаття 1 Закону № 1105-ХІV визначає, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування, це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Частиною 1 статті 2 Закону № 1105-ХІV визначено, що законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Згідно ст.4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до п.п.2.1, 2.3 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженої Постановою правління Фонду від 22.12.2010 р. № 29, (далі - Інструкція № 29) посадовими особами органів Фонду здійснюються планові та позапланові перевірки за місцезнаходженням страхувальника або в приміщенні органу Фонду за пропозицією страхувальника та за умови надання ним всіх необхідних документів для проведення перевірки.

Згідно п.1.5 Інструкції № 29 рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності - обов'язковий для виконання письмовий документ за підписом керівника органу Фонду (його заступника), підготовлений на підставі акта перевірки та відповідно до вимог чинного законодавства.

Абзацом 8 пункту 5.2 Інструкції № 29 встановлено, що під час проведення перевірок страхувальників посадові особи органу Фонду мають право перевіряти, зокрема, правильність обчислення середньої заробітної плати, з якої обраховуються суми матеріального забезпечення застрахованим особам.

Із зазначеного слідує, що органи Фонду наділені повноваженнями щодо проведення перевірок дотримання страхувальниками-роботодавцями норм трудового законодавства з питань, які можуть вплинути на правомірність нарахування та виплати матеріального забезпечення, яке надається за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до ст.18 Закону № 1105-ХІV страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї страхового випадку, в т.ч. в разі тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, необхідності догляду за хворою дитиною чи за хворим членом сім'ї (ч.1 ст.22 Закону № 1105-ХІV).

Допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами (ч.1 ст.25 Закону № 1105-ХІV).

Частиною 1 статті 30 Закону № 1105-ХІV встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.31 Закону № 1105-ХІV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" долучено до адміністративного позову копії листів непрацездатності працівників, складених з дотриманням усіх умов щодо їх оформлення, що не заперечується відповідачем, а також копії розрахунків середнього заробітку та нарахувань по лікарняним листам вищевказаним працівникам, які підлягали перерахунку спеціалістами відповідача під час проведення перевірки.

При обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України (ст.33 Закону № 1105-ХІV).

Частиною 1 статті 34 Закону № 1105-ХІV передбачено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266 (далі - Порядок № 1266).

Згідно п.3 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов'язкового державного соціального страхування, на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов'язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (поважні причини). Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.

Відповідно до ст.74 Кодексу законів про працю України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 р. № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Законодавцем визначено, що у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник (ч.3 ст.83 Кодексу законів про працю України).

Приписи вказаної норми кореспондуються з нормами ч.3 ст.24 Закону № 504/96-ВР.

В порядку ст.25 Закону № 504/96-ВР працівнику за його бажанням надається в обов'язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік (ст.84 Кодексу законів про працю України).

Приписами п.16 ст.25 Закону № 504/96-ВР встановлено, що відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов'язковому порядку працівникам, які не використали за попереднім місцем роботи щорічну основну та додаткові відпустки повністю або частково і одержали за них грошову компенсацію, - тривалістю до 24 календарних днів у перший рік роботи на даному підприємстві до настання шестимісячного терміну безперервної роботи.

За змістом наказів від 01.10.2015 р. № ЮАП/В-135/2, від 25.12.2014 р. № ЮАП/В-32, від 30.11.2015 р. № ЮАП/В-206 про надання відпусток, працівникам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було надано "відпустки переведені з іншого підприємства". При цьому, відсутні будь-які посилання на норми як то Кодексу законів про працю України чи Закону України "Про відпустки", якими керувався роботодавець при наданні відпусток працівникам.

Формулювання "відпустки переведені з іншого підприємства" не передбачене нормами чинного законодавства про працю.

Разом з тим, у своєму позові позивач посилається на те, що вищевказані відпустки є саме відпустками без збереження заробітної плати, наданими в порядку п.16 ст.25 Закону № 504/96-ВР.

Суд зазначає, що надання відпустки без збереження заробітної плати у порядку п.16 ст.25 Закону України "Про відпустки" можливе за обов'язковою наявністю наступних умов: по-перше, працівник не використав щорічну відпустку або її частину на попередньому місці роботи; по-друге, отримав за неї грошову компенсацію за попереднім місцем роботи; по-третє, дана відпустка надана до настання шестимісячного терміну безперервної роботи в перший рік роботи на новому місці.

В даному випадку, відпустки надані за межами 6-місячного терміну безперервної роботи в перший рік роботи на новому підприємстві. Окрім того, грошова компенсація за них одержана працівниками на попередньому місці роботи не була.

Згідно виписки, на яку у своїх запереченнях посилаються представники відповідача, по рахунку № 5395, відкритому ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС", вбачається, що 13.02.2015 р. від ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" були отримані кошти в сумі 59402,06 грн. як компенсація невикористаної відпустки працівників при переведенні їх на ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС". Тобто, вказані кошти не були виплачені працівникам в якості компенсації за невикористані дні щорічних відпусток.

Крім того, до матеріалів справи долучено довідку ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ", що підтверджує наявність у його працівників невикористаних відпусток, які передані ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС".

Враховуючи обов'язковість наявності умов, передбачених вищевказаною нормою, а також аналіз ч.3 ст.24 Закону № 504/96-ВР та ч.3 ст.83 Кодексу законів про працю України, суд приходить до висновку що дані відпустки не підпадають під дію положень п.16 ст.25 Закону № 504/96-ВР і не є відпустками без збереження заробітної плати, а за своєю суттю є днями основної відпустки з попереднього місця роботи, які були переведені на нове місце роботи в порядку ч.3 ст.24 Закону № 504/96-ВР та ч.3 ст.83 Кодексу законів про працю України.

Суд також звертає увагу, що при проведенні перевірки відповідач бере як підставу нарахування заробітної плати, а в подальшому - для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності, відомості, зазначені в первинних документах. В табелях обліку робочого часу за серпень-листопад 2015 року, квітень 2016 року, що є первинними документами для нарахування заробітної плати, зазначено, що працівники перебували за наказами від 01.10.2015 р. № ЮАП/В-135/2, від 25.12.2014 р. № ЮАП/В-32, від 30.11.2015 р. № ЮАП/В-206 саме в планових відпустках, адже за відповідними датами стоїть позначка "В" - щорічна відпустка, а не "БЗ" - відпустка без збереження.

Як вже зазначалось, відповідно до норм чинного законодавства період перебування застрахованої особи в оплачуваній відпустці не належить до поважних причин і не виключається з розрахункового періоду при обчисленні середньоденної заробітної плати працівника.

Вказані обставини зумовили проведення спеціалістами відповідача перерахунку середньоденної заробітної плати та, як наслідок, допомоги по тимчасовій непрацездатності з урахуванням днів "відпустки переведеної з іншого підприємства".

Обґрунтовуючи правомірність спірного рішення, представники Херсонського ОВ Фонду також зазначили, що в даному випадку перебування працівників у відпустці невикористаній за попереднім місцем роботи оплачене з грошей, перерахованих попереднім роботодавцем (з урахуванням утримання податків, зроблених цим підприємством), тому зазначені кошти не повинні відображатись у звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС, та відповідно не входять до заробітної плати для визначення середньоденного заробітку.

Отже, перевіркою було встановлено неправомірне використання коштів Фонду. При обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по догляду за хворою дитиною та допомоги по вагітності та пологах, до розрахункового періоду не були враховані дні щорічної відпустки працівників ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, надані відповідно до наказів від 01.10.2015 р. № ЮАП/В-135/2, від 25.12.2014 р. № ЮАП/В-32, від 30.11.2015 р. № ЮАП/В-206, внаслідок чого за результатами обчислення було завищено розмір матеріального забезпечення для виплати працівникам матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності, по догляду за хворою дитиною та по вагітності та пологах, що фінансується за рахунок коштів Фонду та, як наслідок, порушено порядок використання страхових коштів в загальній сумі 816,08 грн.

Відповідно до п.6 ст.15 Закону № 1105-ХІV у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За таких обставин, 12.04.2017 р. відповідачем правомірно прийнято рішення № 116 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким застосовано до ПП "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" фінансові санкції в загальній сумі 1224,12 грн., у т.ч. щодо повернення неправомірно використаних коштів Фонду, що складають 816,08 грн., та штраф в розмірі 50 % від суми неправомірно витрачених коштів в сумі 408,04 грн.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами, встановленими ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій, а саме прийнятого рішення від 12.04.2017 р. № 116.

Виходячи з викладеного, рішення Херсонського ОВ Фонду від 12.04.2017 р. № 116 на суму 1224,12 грн. винесене правомірно, обґрунтовано та скасуванню не підлягає, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову Приватного підприємства "ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" до Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення № 116 від 12.04.2017 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 травня 2017 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 10.2.2