Справа № 808/2480/16
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 808/2480/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (договір від 20 лютого 2017 року),

відповідачів: - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року

у справі №808/2480/16

за позовом ОСОБА_2

до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Лагно Марини Юріївни

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в Запорізький окружний адміністративний суд з позовом до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, з урахуванням уточнення вимог, прийнятих судом, про скасування рішення №30836565 від 08 серпня 2016 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, винесене державним реєстратором Лагно Мариною Юріївною та зобов'язання внести зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно права власності позивача на земельну ділянку площею 0,0330 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в частині зазначення частки земельної ділянки в розмірі 110/303 замість 1/36.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту встановлення обставини, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року до участі у справі другим відповідачем залучено державного реєстратора прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Лагно Марину Юріївну.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державний реєстратор прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Лагно Марини Юріївни, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідно до Державного акту серії ЗП №088878 від 23 листопада 2005 року, право власності на земельну ділянка площею 0,0909 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (далі - земельна ділянка) належало ОСОБА_4 (а.с. 10).

20 березня 2006 року між ОСОБА_4 (дарувателем) та ОСОБА_2 (обдарованою) укладено договір дарування 1/36 частину земельної ділянки площею 0,0330, що посвідчено та зареєстровано нотаріусом (а.с.9).

У зв'язку з допущеною працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Землевпорядник» арифметичною помилкою при розрахунку та визначенні частки земельної ділянки, як 1/36, що підлягала даруванню, нотаріусом у договорі дарування також визначена частка - 1/36.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року у справі №317/2218/16-ц (№/п2/317860/2016), що набрало законної сили 12 липня 2016 року, встановлений факт, що ідеальна частка земельної ділянки площею 0,0330 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 і яка належить ОСОБА_2, складає 110/303 (а.с.18-19).

02 серпня 2016 року представник ОСОБА_2 звернувся до реєстраційної служби із заявою для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 та подав рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року.

08 серпня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною прийнято рішення №30836565 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.20).

За змістом рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зазначено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №088878 від 23 листопада 2005 року, дарувальнику належала земельна ділянка площею 0,0909 га, згідно з договором дарування від 20 березня 2006 року, ОСОБА_2 набула право на 1/36 частину земельної ділянки площею 0,0330 га, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі від 30 червня 2016 року визначено, що ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0330 га складає 110/303; тобто при посвідченні договору дарування приватним нотаріусом було зазначено, що дарується 1/36 частина земельної ділянки площею 0,0330 га, що суперечить площі земельної ділянки, яка належала дарувальнику згідно державного акту, також рішенням суду визначено ідеальну частку земельної ділянки також площею 0,0330 га, у зв'язку з чим немає можливим визначити площу земельної ділянки, на яку необхідно провести державну реєстрацію права.

За доводами ОСОБА_2 державний реєстратор протиправно відмовив у внесенні змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно, оскільки зміні підлягав розмір частки земельної ділянки, який з технічних причин був визначений помилково при укладанні договору дарування, і в подальшому вірно визначений судовим рішенням, яке є законною підставою для внесення змін.

Скасовуючи рішення №30836565 від 08 серпня 2016 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд першої інстанції виходив з того, що розглянувши заяву позивача, а також подані ним документи, у тому числі рішення суду, яким встановлено розмір ідеальної частки земельної ділянки, що належить позивачу, державний реєстратор безпідставно відмовив у задоволенні заяви, рішення не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зобов'язання Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно права власності позивача на земельну ділянку судом першої інстанції обґрунтовано необхідністю відновлення порушених прав позивача.

Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, зазначає, що між ним та позивачем не виникало спірних правовідносин, оскільки оскаржуване рішення приймала посадова особа органу виконавчої влади, у зв'язку з чим суд першої інстанції безпідставно не залучив до участі у справі належного відповідача. Також вказує, що рішення про внесення змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно державний реєстратор приймає самостійно, внаслідок того, що це повноваження є дискреційним.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість і задоволення позовних вимог щодо скасування рішення №30836565 від 08 серпня 2016 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, та зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) право власності підлягає державній реєстрації прав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

За змістом частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» складовою частиною державної реєстрації прав є прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до приписів частини 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок).

Пунктом 18 Порядку визначено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 23 Порядку, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Пунктом 24 Порядку встановлено, що за результатом розгляду заяви державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно повертає заявникові оригінали документів, поданих для державної реєстрації (крім заяви, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, інших заяв, що подавалися суб'єкту державної реєстрації прав або нотаріусу, та документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав), видає витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав у паперовій формі (у разі його формування у паперовій формі) чи у разі відмови у проведенні державної реєстрації прав - рішення державного реєстратора щодо відмови в державній реєстрації прав у паперовій формі (за бажанням заявника). На заяві, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, заявником у довільній формі зазначаються відомості про отримання документів у повному обсязі та проставляється власний підпис.

У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав визначений положеннями статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як підтверджується матеріалами справи, із заявою про державну реєстрацію прав, позивачем подано рішення Запорізького районного суду Запорізької області №317/2218/16-ц №/п2/317860/2016 від 30 червня 2016 року, яким встановлено факт, що ідеальна частка земельної ділянки площею 0,0330 га, яка належить ОСОБА_2, складає 110/303.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Лагно Марина Юріївна в оскаржуваному рішенні підставою для відмови у державній реєстрації визначила неможливість визначити площу земельної ділянки, на яку необхідно провести державну реєстрацію з посиланням на пункт 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з цим, пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

З огляду на зміст оскаржуваного рішення відповідача, державним реєстратором не встановлено та не зазначено у чому полягає неможливість встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно; натомість вказано на неможливість визначення площі земельної ділянки, що не є повноваженням державного реєстратора та законодавчою підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації.

Крім того, за фактичними обставинами справи, позивач не звертався до державного реєстратора про внесення змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно права власності позивача на земельну ділянку в частині зміни площі земельної ділянки.

Відповідно до наявних матеріалів справи, площа земельної ділянки, на яку ОСОБА_2 набула права власності, як за договором дарування, так і у рішенні Запорізького районного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року є однаковою - 0,0330 га, та відповідно меншою за розміром від площі земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4, до укладення договору дарування - 0,0909 га.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав юридичну оцінку та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в частині скасування рішення №30836565 від 08 серпня 2016 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано зобов'язав Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно права власності позивача на земельну ділянку, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час вирішення справи) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Державні реєстратори, суб'єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом, що передбачено положенням частини 1 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, державний реєстратор має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції державного реєстратора належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов'язуючи його приймати такі рішення.

За змістом статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виконавчі органи міських рад є суб'єктами державної реєстрації прав.

Згідно з Положенням про Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Департамент є виконавчим органом Запорізької міської ради, одним з основних завдань Департаменту є державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто офіційне визнання і підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою захисту порушеного права позивача необхідно зобов'язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради розглянути заяву ОСОБА_2 про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, з урахуванням висновків суду.

Отже, судом першої інстанції в цій частині ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення частини позовних вимог, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду в цій частині з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 202, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року - скасувати в частині зобов'язання Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, прийняти нову в цій частині про часткове задоволення позовної вимоги.

У зв'язку з чим, абзаци перший та третій резолютивної частини постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року викласти в наступній редакції:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради розглянути заяву ОСОБА_2 про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0330 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим