Справа № 164/322/17
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/322/17
п/с 2-а/164/105/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Романюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 29 від 30 січня 2017 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 29 від 30.01.2017 року та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 (категорії 3). 2.12.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 29 від 30.01.2017 року ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії. На думку позивача, дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_3 в період з 1.07.1985 року по 31.08.1994 року постійно проживав без реєстрації в с. Замостя Маневицького району Волинської області. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Стверджує, що станом на 1.01.1993 року він постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 29 від 30.01.2017 року та зобов'язати призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.12.2016 року.

Згідно постанови КМУ № 989 від 21.12.2016 року „Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області було реорганізовано в Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 29 від 30.01.2017 року та зобов'язати призначити ОСОБА_3 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.12.2016 року.

Представник відповідача Романюк Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що позивачу ОСОБА_3 було правомірно відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Представлені позивачем до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" документи не підтверджують, що позивач станом на 1.01.1993 року постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посилаючись на зазначені обставини, в задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Підтвердила, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3. У випадку призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсія ОСОБА_3 була б призначена з 28.12.2016 року.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років…

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Згідно ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні, підтверджується дослідженим судом посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 (категорії 3), виданим Волинською облдержадміністрацією 27.12.1994 року. Враховуючи положення ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Судом встановлено, що позивач народився 27.12.1962 року в с. Ситниця Маневицького району Волинської області. В період з 14.12.1984 року по 3.01.1997 року ОСОБА_3 був прописаний в с. Ситниця Маневицького району Волинської області. З 4.11.1997 року по даний час позивач зареєстрований (прописаний) в с. Ситниця Маневицького району Волинської області. В період з 1.07.1985 року по 31.08.1994 року ОСОБА_3 постійно проживав без реєстрації в с. Замостя Маневицького району Волинської області. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 30.11.1994 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт постійного проживання позивача та його дружини ОСОБА_4 в с. Замостя Маневицького району Волинської області в період з 1.07.1985 року по 31.08.1994 року. 2.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районііз заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 29 від 30.01.2017 року ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії. Дружині позивача - ОСОБА_4 відповідачем було призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначені обставини підтвердила представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30.11.1994 року, довідки Старосільської сільської ради Маневицького району № 2909 від 16.12.2016 року, довідки Карасинської сільської ради Маневицького району № 944 від 25.11.2016 року, довідки Маневицької райдержадміністрації № 17 від 19.02.2010 року, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 29 від 30.01.2017 року, повідомлення управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 407/02-40 від 31.01.2017 року, пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 6.08.2011 року, заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії від 2.12.2016 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_3 постійно проживав в період з 1.07.1985 року по 31.08.1994 року в с. Замостя Маневицького району, яке після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг відповідного віку, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 29 від 30.01.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є незаконним.

Представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 30.11.1994 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт постійного проживання позивача ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_4 в с. Замостя Маневицького району Волинської області в період з 1.07.1985 року по 31.08.1994 року. Дружині позивача - ОСОБА_4 відповідачем було призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб'єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 29 від 30.01.2017 року про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язатиКамінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області вирішити питання про призначення ОСОБА_3 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.12.2016 року.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади", ст.ст. 14, 55, 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, ст.ст. 26, 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, після реорганізації - Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області № 29 від 30 січня 2017 року про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язатиКамінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області вирішити питання про призначення ОСОБА_3 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28 грудня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар