Справа № 344/12381/16а,2а/344/125/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/2829/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Довгої О.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря Нефедової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду від 03 лютого 2017 року у справі № 344/12381/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача від 05.09.2016 року № 292/Ф-15 щодо перерахунку та виплати пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру в редакції від 12.07.2001 року № 2663-III (2663-14) в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років з урахуванням поданої довідки про заробітну плату в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку та виплатити позивачу різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії за останні 12 місяців, які передують моменту звернення, перерахувавши її на особистий пенсійний рахунок позивача; здійснювати такий перерахунок в подальшому при всіх наступних перерахунках з нових довідок про заробітну плату, застосовуючи при цьому розмір призначеної йому пенсії, а саме 90 відсотків від суми місячного заробітку. .

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 травня 2006 року відповідачем було призначено довічно пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року в редакції від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування. Позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати, починаючи з 01 липня 2012 року, проте була отримана відмова. Не погодившись з відмовою відповідача, позивач просить визнати протиправними дії щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури у розмірі 90 % від суми місячного заробітку, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від суми місячного заробітку і виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за останні 12 місяців, здійснювати такий перерахунок в подальшому при всіх наступних перерахунках з нових довідок про заробітну плату, застосовуючи при цьому розмір призначеної пенсії, а саме: 90 % від суми місячного заробітку.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, Упраління ПФУ в м.Івано-Франківську подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що позивачу правомірно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII, оскільки з набранням чинності Законом № 1697-VII припинили свою дію норми Закону № 1789-XII, які визначали порядок і умови перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій.

Позивач в судовому засіданні 10.04.2017 року заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м.Івано-Франківську та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати відповідно до Закону № 1789-XII.

25 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, починаючи з 01 липня 2012 року, з урахуванням раніше наданих ним довідок про заробітну плату в розмірі 90 % місячного чинного заробітку та виплатити різницю між фактично отриманим та належним до оплати основним розміром його пенсії за останні 12 місяців.

Листом від 05 вересня 2016 року за вих. № 292Ф-15 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії управління щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 є протиправними, оскільки прийняття нового Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII та Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року № 76-VIIІ призвело до звуження змісту та обсягу його прав та гарантій як працівника прокуратури, а тому до спірних правовідносин підлягали застосуванню норми Закону № 1789-XII.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону № 1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини сімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 01 січня 2015 року частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-XII була чинною в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, із набранням з 15 липня 2015 року чинності Законом № 1697-VII, ОСОБА_2 № 1789-XII визнано таким, що втратив чинність, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втратила чинність з 15 грудня 2015 року.

Після 15 липня 2015 року спірні правовідносини регулюються статтею 86 Закону № 1697-VII, частиною двадцятою якої визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак на даний час такий порядок не прийнятий.

Норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність ОСОБА_2 № 1697-VII не містить, а відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка визначає умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для застосування норми Закону, яка втратила чинність.

Разом з цим, 01 квітня 2015 року набрав чинності ОСОБА_2 України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі - ОСОБА_2 № 213-VIII), пунктом п'ятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII.

Закон № 213-VIII чинний, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII.

Разом з тим постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів внесені зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», зокрема п.4 (про перерахунок пенсії) виключено.

Враховуючи те, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є помилковим.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12 жовтня 2004 року у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року у справі № 344/12381/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_2
Повний текст судового рішення виготовлено 25.05.2017р.