Справа № 720/575/17
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/575/17
Провадження № 2-а/720/20/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.,

сторін по справі: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкитому судовому засіданні в приміщені суду в м. Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 4-ї роти батальйону ЧПП в м. Чернівці Баришевського Андрія Михайловича,третя особа Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

- про скасування постанови у справу про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що 02.04.2017 року інспектором патрульної поліції четвертої роти батальйону ЧПП лейтенантом поліції Баришевський А.М. складено постанову серії АР № 089386 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Вважає, що дана постанова є незаконною а дії інспектора патрульної поліції є неправомірними оскільки останній допустив ряд порушень, закрема: незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, позбавив можливості ОСОБА_1 скористатись своїми правами передбачених ст.. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи встановлений порядком ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Просить суд скасувати постанову від 02.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав наведених в позові, додатково суду пояснив, що його автомобіль 02.04.2017 року був припаркований на газоні в м. Чернівці, який припаркував таксист, він являється лише власником автомобіля. Підійшовши до транспортного засобу на вимогу працівників поліції віддав документи на перевірки проте поліс обов'язкового страхування не міг надати через його відсутність. Стверджує, що працівник поліції не мав право вимагати у нього документи на перевірку оскільки він не керував транспортним засобом а лише являвся власником. Також встановивши що він оспорює допущене порушення працівники поліції мали скласти протокол про адміністративне правопорушення, для надання можливості йому найняти адвоката щоб захистити свої права та інтереси в суді чого не було зроблено. Не погоджується із тим, що інспектор поліції мав право в такому випадку розглянути дане правопорушення на місце зупинки транспортного засобу. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач Баришевський А.М. будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився без поважних для суду причин.

Представник Головного управління національної поліції в м. Чернівці в судовому засіданні не зявився, однак подав до суду заперечення проти адміністративного позову, посилаючись на законність дій поліцейського та винесеної ним постанови, а тому просить відмовити в позові.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, крім іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Як передбачено ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 02 квітня 2017 року інспектором патрульної поліції четвертої роти батальйону ЧПП лейтенанта поліції Баришевський А.М. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у відповідності до ст.. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до змісту вказаної постанови 02 квітня 2017 року близько 14 годині 40 хвилин по вул.. Калинівська в м. Чернівці, водій транспортного засобу «Део Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив стоянку на газоні, а при перевірці документів було встановлено відсутність полюса обов'язкового страхування наземних транспортних засобів.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з того, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи), які слід дотримуватись.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 257 Кодексу протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема, процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

З 08 серпня 2015 року вказану статтю доповнено ч. 2, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу. уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, у наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, слід зазначити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення (фіксування вчиненого правопорушення) та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Однак, судом встановлено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП, а постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена на місці вчинення правопорушення, тією самою посадовою особою, яка виявила дане правопорушення.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та з застосуванням адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що вказане свідчить про наявність у відповідача обов'язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП.

Однак, такий протокол останнім складено не було.

Зазначена обставина свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Проте, справа була розглянута і спірна постанова була винесена відповідачем на місці вчинення правопорушення.

Виходячи зі змісту положень КУпАП перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Оскільки, на справи про адміністративне правопорушення передбачених ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, правом скористуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі, довести свою правоту тощо.

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, винесення постанови та накладення адміністратитвного штрафу інспектором патрульної поліції призвело до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 цього Кодексу.

А отже виходячи з наведеного вважаю, що є всі правові підстави для задоволення позову оскільки обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 71 КАС і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Виходячи з положень частини другої зазначеної статті, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи наведене та заперечення подана відповідачем та долучена до матеріалів справи, суд вважає, що як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій визначений законом.

Судом встановлено, що подаючи позовну заяву до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 640 грн., що підтверджується квитанцією № 23380987 від 23.05.2017 року.

Відповідно до частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З аналізу вказаної статті можна дійти висновку, що в спірних правовідносинах суб'єктом владних повноважень є відповідач, а тому суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 158, 159, 160 ч.3, 163, 256 КАС України, ст.ст. 245, 256-258, 268, 276-280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції четвертої роти батальйону ЧПП лейтенанта поліції Баришевський А.М. від 02 квітня 2017 року серії АР № 089386 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Понесені судові витрати в сумі 640 грн. стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Винницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Вівчар Г.А.