Справа № 806/2755/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" травня 2017 р. Справа № 806/2755/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо повторної відмови у наданні ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, оформленої листом від 12.10.2016 № 31-6-0.6-10478/2-16. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :02:000:0442) для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 гектара, на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області, за межами населеного пункту, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що Головним управління Держгеокадастру у Житомирській області не надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність правомірно, у межах наданих йому повноважень та у спосіб визначений законом, оскільки нормами чинного законодавства встановлено заборону на використання такої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року в справі № 806/1140/16, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року залишена без змін, позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо несвоєчасного надання відповіді ОСОБА_4 та відмови Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області, викладеної у листі № С-1328/0-322/6-16 від 28.01.2016 року. Зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 15.11.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

Матеріалами справи підтверджено, що в жовтні 2016 року відповідач листом від 12.10.2016 № 31-6-0.6-10478/2-16 повідомив ОСОБА_4 про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області в межах наданих повноважень повторно розглянуто його заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району та запропоновано визначитися з іншою земельною ділянкою та повторно звернутися з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Зі змісту листа від 12.10.2016 видно, що єдиною підставою для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність слугувало те, що відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України "Про охорону земель", використання вказаної у клопотанні позивача земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є неможливим, оскільки земельна ділянка розташована на схилах крутизною понад 5 градусів.

Не погоджуючись з наведеними діями відповідача, ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що відповідач відмовляючи у наданні дозволу діяло не у спосіб, визначений Земельним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності наведені у статті 116 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Земельний кодекс України), зокрема частиною першою цієї статті визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом першим частини сьомої вказаної статті Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що виключною підставою для відмови у видачі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки являється невідповідність місця розташування земельної ділянки законам та іншим нормативним актам.

Встановлено, що Головне управлінням Держгеокадастру у Житомирській області відмовляючи у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність аргументовано тим, що вказана ОСОБА_4 земельна ділянка розташована на схилах крутизною понад 5 градусів.

Про невідповідність місця розташування земельної ділянки законам та іншим нормативним актам у листі від 12.10.2016 не йдеться.

Однак, апеляційний суд наголошує, що судовим рішенням у справі № 806/1140/16, яке набрало законної сили, встановлено, що приписи частини 3 статті 47 Закону України "Про охорону земель", якими забороняється розорювання схилів крутизною понад 7 градусів (крім ділянок для залуження, залісення та здійснення ґрунтозахисних заходів), а також визначено, що на схилах крутизною від 3 до 7 градусів обмежується розміщення просапних культур, чорного пару тощо, закріплюють певні обмеження в користуванні землею, а не свідчать про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством, тобто, діяло не у межах і не у спосіб, визначений Земельним кодексом України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи встановлений у судовому порядку факт протиправності дій відповідача та з метою повного захисту прав позивача, слід зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :02:000:0442) для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 гектара, на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області, за межами населеного пункту, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Апеляційний суд погоджується з покликанням суду першої інстанції, що в даному випадку втручання в дискридеційні повноваження відповідача зумовлено досягненням правомірної цілі, оскільки зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари не відновить порушених прав позивача та в подальшому, у разі невиконання відповідачем судового рішення, спричинить чергове звернення до суду.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" лютого 2017 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "29" травня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 вул.Свердлова,45,смт.Ружин,Житомирська область,13601

3- відповідачу: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,