Справа № 191/599/17
Суддя: Черкова Н. Т.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/599/17
Провадження № 2-а/191/82/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Синельникове

25 травня 2017 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Черкової Н.Т.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі інспектора ПП 2 -го батальйону 8 роти лейтенанта патрульної поліції Хурсова О.В. про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі інспектора ПП 2 -го батальйону 8 роти лейтенанта патрульної поліції Хурсова О.В. про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.02.2017 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Хурсовим О.В. він був зупинений і було винесено постанову серії ЕАА № 058488 про порушення ПДР ОСОБА_1 та притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає зазначену постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідач не мав право витребувати поліс обов'язкового страхування у нього. 07.02.2017 року він рухався на транспортному засобі Renault Magnum н/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки Janmil NW1S н/з НОМЕР_2. О 10 год. 40 хв. він був зупинений відповідачем, при чому підстави для зупинення транспортного засобу відповідач не повідомив. Виключні підстави для зупинки транспортного засобу викладені у п.7.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 № 111 «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС». Не зазначивши підстав для зупинки транспортного засобу, відповідач почав витребувати у нього поліс обов'язкового страхування на напівпричіп. Він відмовився надати поліс, посилаючись на те, що законодавством чітко визначені підстави для надання полісу, а відповідач не зазначив жодну з підстав. Інших протоколів чи постанов про адміністративне правопорушення щодо порушень у сфері дорожнього руху відповідачем на нього не складалось, а отже у відповідача були відсутні підстави для витребування полісу. Виходячи з цього, при витребуванні полісу відповідач перевищив свої повноваження. З огляду на це, вважає, що дана постанова с незаконною, а дії відповідача щодо витребування полісу і складання Постанови с протиправними.

Крім того, відповідач допустив грубе порушення щодо місця складання постанови. Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, системному зв'язку з положеннями його глави

17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його ''територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Відповідно до ч.3 ст.258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 статті 258 КУнАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2-а де розташоване Управління патрульної поліції у м. Дніпрі. Проте, інспектор патрульної поліції Хурсов О.В. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Просить визнати протиправними дії Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі Інспектора патрульної поліції 2-го батальйону 8 роти лейтенанта патрульної поліції Хурсова О.В. щодо винесення Постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 058488 від 07.02.2016, скасувати постанову Інспектора патрульної поліції 2-го батальйону 8 роти лейтенанта патрульної поліції Хурсова О.В. серії ЕАА № 058488 від 07.02.2016. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3

- У судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Суду пояснив, що 07.02.2017 року його зупинили робітники патрульної поліції в районі Ігрень м. Дніпро, так як він після призупинення на мигаючий зелений колір, продовжив рух автомобіля на жовтий колір і при цьому запросили показати документи та страховий поліс. Він показав документи та страховий поліс, але страховий поліс був за минулий рік. Страховий поліс за 2017 рік він потім знайшов повернувшись на роботу в спальному відділенні автомобіля у пом'ятому вигляді. Постанову він не читав, так як не розібрав почерк. Вважає, що страховий поліс у нього вимагали незаконно. Тому просить свій позов задовольнити. На даний час він звільнився з роботи, так як його вже раніше притягували до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху і винним вважає в цьому механіка підприємства.

- Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги не визнає, про що надав заперечення.

- Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який пояснив суду, що 07.02.2017 року він їхав разом з ОСОБА_1 в автомобілі НОМЕР_3 по Ігрені. Зупинились під мигаючим зеленим світлом світлофором. Він сказав ОСОБА_1, щоб той їхав, так як вони можуть їхати на жовтий колір і ОСОБА_1 поїхав. Через 500 метрів їх зупинили робітники патрульної поліції та повідомили, що вони порушили правила, проїхавши на жовтий колір світлофору, а також, що номери їх не можливо прочитати. Запросили документи. ОСОБА_1 надав документи і виявилось, що у нього не було страхового полісу на причеп.

Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши все в сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає на підставі нижчезазначеного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 07.02.2017 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Хурсовим О.В.

було винесено постанову серії ЕАА № 058488 про порушення ПДР передбачене ч.1 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 За наслідками розгляду зазначеної постанови, інспектором ПП 2-го батальйону 8 роти лейтенанта патрульної поліції Хурсова О.В. на правопорушника накладено штраф у розмірі 425 гривень. Зазначене рішення обґрунтовано тим, що правопорушник ОСОБА_1 07.02.2017 року рухався на транспортному засобі Renault Magnum н/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки Janmil NW1S н/з НОМЕР_2. О 10 год. 40 хв. та не надав поліс обов'язкового страхування (а.с.10).

Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що відповідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Під час патрулювання 07.02.2017 року приблизно о 10-40 годині в м. Дніпрі по вул. Андрія Сахарова, біля будинку №75 відповідачем був помічений автомобіль НОМЕР_4 з напівпричепом марки Janmil NW1S н/з НОМЕР_2, у якого був забруднений номерний знак, чим порушена вимога п. 2.9 (в) та водій при перевірці документів згідно пункт 2.4 ІІДР не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на напівпричип - самоскид, чим порушив вимогу пункту 2.1. «г» Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 р.).

Згідно п 1.3 ПДР Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тобто завдати шкоду майну, нанести шкоду здоров ю людей і навіть до людських жертв.

Згідно п 1.4 ПДР Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь - яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Згідно п 1.5 ПДР Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху . загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод.

Згідно п 1.9 ІІДР Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ПП 2.9 (в) Водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державній інспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами, неосвітлений чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно п 2.1 ПДР Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) Посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) Реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

г) Поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.2.4 (а) ПДР На вимогу працівника міліції подій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ст.53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинною договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 2 ч 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Що стосується винесення постанови та розгляду справи поліцейським на місці вчинення правопорушення, то необхідно зазначити наступне.

Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Постановою Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі №203/2730/16-а були роз'яснені аспекти щодо законності розгляду поліцейськими справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Дійсно Рішенням Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив

осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (15.09.2016 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Відповідно до ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею72 цього кодексу, але позивачем не доведено в судовому засіданні його позовні вимоги з посиланням на докази.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не доведені в судовому засіданні та не знайшли свого повного підтвердження доказами в ході судового розгляду справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 126 ч.1, 251, 258, 288 ч.1, 289 КУпАП, ст. ст. 10, 11, 12, 70, 71, 99, 159, 161, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі інспектора ПП 2 -го батальйону 8 роти лейтенанта патрульної поліції Хурсова О.В. про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: Н. Т. Черкова