Справа № 826/19451/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина»

до

третя особа

Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи»

Львівська міська рада

про

визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина» з позовом до Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Львівська міська рада, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» у наданні відповіді на інформаційний запит Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» від 31.08.2016;

- зобов’язати Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» надати повну інформацію на інформаційний запит Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» від 31.08.2016, а саме: надати копію експертного звіту №00-0861-13/ІЗ проекту рекультивації сміттєзвалища, підготовленого ТзОВ «Гірхімпром».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що звернувшись до відповідача з інформаційним запитом, який містив вимогу про надання копії експертного звіту №00-0861-13/ІЗ проекту рекультивації сміттєзвалища, підготовленого ТзОВ «Гірхімпром», тобто інформації, яка стосується стану довкілля (екологічна інформація) та становить суспільний інтерес, доступ до якої не може бути обмежено, отримав відмову в її наданні.

Під час судового розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено, що запит позивача був сформований у надто загальному вигляді, оскільки з його змісту неможливо встановити яка саме інформація цікавить позивача. Також, представником відповідача наголошено, що запитувана позивачем інформація не містить інформації, яка становить суспільний інтерес, доказів чого позивачем не надано, а запитуваний експертний звіт також містить інформацію, яка не пов’язана із впливом на довкілля. Крім того, у запереченнях вказано, що ДП «Укрдержбудекспертиза» є комерційним підприємством, яке здійснює свою діяльність на основі господарського розрахунку; не є суб’єктом владних повноважень, не видає дозвільних, не надає жодних адміністративних послуг, не отримує жодного фінансування ані з державного, ані з місцевого бюджетів. Вказане, за твердженням представника відповідача, дозволяє обмежувати доступ до інформації для сторонніх осіб.

Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надала, з огляду на що судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина» звернулась до ДП «Укрдержбудекспертиза» з інформаційним запитом від 31.08.2016 №607, в якому просила надати копію експертного звіту №00-0861-13/ІЗ проекту рекультивації сміттєзвалища, підготовленого ТзОВ «Гірхімпром».

У відповідь на вказаний запит ДП «Укрдержбудекспертиза» листом від 09.09.2016 №1394 повідомила позивача про те, що у 2013 році ДП «Укрдержбудекспертиза» на замовлення Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради проводило експертизу проекту «Комплексний проект з рекультивації полігону, с. Грибовичі, Жовківського району, Львівської області». За результатами проведення експертизи вказаного проекту був складений експертний звіт №00-0861-13/ІЗ. При цьому, у вказаному листі відповідачем наголошено, що ДП «Укрдержбудекспертиза» не є розпорядником публічної інформації у розумінні ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, запитувана інформація захищена умовами договору про конфіденційність, на виконання якого і складено запитуваний експертний звіт.

Вважаючи таку відмову у наданні запитуваної інформації необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Приписами ст. 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов’язок з надання доступу до запитуваної інформації покладено не лише на суб’єктів владних повноважень, а й на суб’єктів господарювання, які, зокрема, володіють інформацією про стан довкілля та інформацією, що становить суспільний інтерес.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів та підтверджено представником відповідача під час судового розгляду справи, ДП «Укрдержбудекспертиза» (виконавець) на виконання умов договору на виконання експертизу проекту будівництва від 23.07.2013 №00-0861-13/ІЗ, укладеного з Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (замовник), складено експертний звіт №00-0861-13/ІЗ.

Зі змісту вказаного договору, копія якого наявна у матеріалах справи, вбачається, що замовник доручає виконавцю провести експертизу проекту будівництва щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної безпеки, техногенної безпеки, охорони праці, а також кошторисної частини.

За твердженнями відповідача, викладеними у письмових запереченнях проти позову, запитувана позивачем інформація не містить інформації, яка становить суспільний інтерес, а запитуваний експертний звіт також містить інформацію, яка не пов’язана із впливом на довкілля.

У розумінні ст. 29 Закону України «Про інформацію», інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про інформацію», інформація про стан довкілля (екологічна інформація) - відомості та/або дані про: стан складових довкілля та його компоненти, включаючи генетично модифіковані організми, та взаємодію між цими складовими; фактори, що впливають або можуть впливати на складові довкілля (речовини, енергія, шум і випромінювання, а також діяльність або заходи, включаючи адміністративні, угоди в галузі навколишнього природного середовища, політику, законодавство, плани і програми); стан здоров'я та безпеки людей, умови життя людей, стан об'єктів культури і споруд тією мірою, якою на них впливає або може вплинути стан складових довкілля; інші відомості та/або дані.

Інформація про стан довкілля, крім інформації про місце розташування військових об'єктів, не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про інформацію»).

З аналізу викладеного та виходячи зі змісту договору на виконання експертизу проекту будівництва від 23.07.2013 №00-0861-13/ІЗ вбачається, що ДП «Укрдержбудекспертиза» у межах спірних правовідносин є розпорядником інформації про стан довкілля та інформації, яка становить суспільний інтерес щодо шкідливих екологічних наслідків.

При цьому, згідно зі ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Пунктом 8.1 договору на виконання експертизу проекту будівництва від 23.07.2013 №00-0861-13/ІЗ передбачено, що сторони зобов’язуються не передавати третім особам інформацію, пов’язану з укладенням та виконанням умов цього договору, крім випадків, передбачених чинним законодавством, або якщо цього потребує виконання договору.

Таким чином, запитувана позивачем інформації в частині стану довкілля та інформації, яка становить суспільний інтерес щодо шкідливих екологічних наслідків, не може бути віднесена до конфіденційної, у тому числі з урахуванням умов вказаного договору.

Також, суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (ч. 5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

З аналізу викладеного, запитуючи копію документа, особа не зобов’язана наводити конкретну інформацію, яку вона має намір з його допомогою отримати, а повинна вказати вид, назву, реквізити чи зміст документа, якщо їй це відомо. Такий документ або його частина, доступ до якої не обмежений, є самостійним предметом запиту на інформацію (п. 9.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» від 29.09.2016 №10).

Отже, вказуючи в інформаційному запиті від 31.08.2016 №607 прохання надати копію експертного звіту №00-0861-13/ІЗ проекту рекультивації сміттєзвалища, підготовленого ТзОВ «Гірхімпром», позивач, як запитувач інформації, діяв у межах положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про протиправність відмови Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» у наданні відповіді на інформаційний запит Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» від 31.08.2016 з підстав, наведених у листі від 09.09.2016 №1394.

Відтак, з метою належного захисту прав та інтересів позивача, суд вказує про необхідність зобов’язання Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» повторно розглянути запит Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» від 31.08.2016, з урахуванням висновків даної постанови суду про віднесення Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» до числа розпорядників інформації щодо стану довкілля та інформації, яка становить суспільний інтерес щодо шкідливих екологічних наслідків, створеної внаслідок складання ним експертного звіту №00-0861-13/ІЗ.

У той же час, позовна вимога про зобов’язання Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» надати повну інформацію на інформаційний запит Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» від 31.08.2016, а саме: надати копію експертного звіту №00-0861-13/ІЗ проекту рекультивації сміттєзвалища, підготовленого ТзОВ «Гірхімпром», наразі є передчасною, з огляду на необхідність зобов’язання відповідача повторно розглянути вказаний запит на інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» у наданні відповіді на інформаційний запит Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» від 31.08.2016 з підстав, наведених у листі від 09.09.2016 №1394.

Зобов’язати Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація – Центральна служба Української державної будівельної експертизи» повторно розглянути запит Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» від 31.08.2016, з урахуванням висновків даної постанови суду.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур