Справа № 572/457/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рижий О.А.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" травня 2017 р. Справа № 572/457/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сарненського об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "07" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити виплату пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області протиправними щодо не нарахування та не виплати пенсії державного службовця та зобов'язати відновити нарахування та виплату пенсії державного службовця, починаючи з 01.06.2015 року.

Сарненський районний суд Рівненської області постановою від 07.03.2017 адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України Сарненського району Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_3 в нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи із 22.08.2016 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3 згідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 22.08.2016 року.

В решті позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду 24.05.2017 року замінено відповідача управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області його правонаступником Сарненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області.

Переглянувши судове рішення, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області та до 01.04.2015 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому позивач продовжує працювати державним службовцем на посаді першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі, з 01.04.2015 р. виплату такої було припинено у відповідності до Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року № 911-VIII.

17.11.2016 позивач звернулася управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі з заявою про поновлення виплати пенсії відповідно до вказаного закону з 01.06.2015 р.(а.с.15).

Управлінням Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області листом № 7703-29 від 19.01.2017 року позивачу було відмовлено у відновленні призначеної пенсії відповідно до ст.47 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" зі змінами внесеними Законом України №911-V111.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у відновленні пенсії, позивач звернулася до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що відмова у відновленні пенсії не ґрунтується на вимогах чинного пенсійного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.6 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015 року №911, який набрав чинності з 01.01.2016 року, ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, зокрема передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" (з урахуванням змін, внесених Законом України №911, які набрали чинності з 01.01.2016 року), тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, також внесено зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" зокрема, "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10.12.2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

Статтю 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, зокрема передбачено, що тимчасово по 31.12.2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Прикінцеві положення Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року та Закону від 06.12.2016 року №1774-VIII не містять посилань на підстави та обставини, які можуть впливати на відновлення виплати пенсії до 31.12.2016 року та 31.12.2017 року, відповідно.

Таким чином, законодавець з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року тимчасово обмежив виплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно до змін до ст.47 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах передбачених серед іншого Законом України "Про державну службу".

Згідно зі ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" повноваження щодо прийняття рішення про конституційність законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим покладено на Конституційний Суд України.

Оскільки вказані норми Закону№911 та Закону №1774-VIII є діючими, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Крім того, у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012р. №3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У відповідності до ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Так, у своєму рішенні по справі "Великода проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення, виплата пенсій таким особам буде здійснюватися згідно із законодавством.

Позивач є посадовою особою органу державної влади - державним службовцем, що працює на посаді та умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", а отже дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами у період служби в органах державної влади поширюється на неї в повному обсязі.

Отже, припиняючи та не поновлюючи ОСОБА_3 виплату пенсії в 2016 р. та 2017 р. на підставі Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 року та Закону №1774-VIIIвід 06.12.2016 року, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції не звернув уваги на дані обставини та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Враховуючи, що сторони не оскаржують рішення суду щодо залишення позовних вимог без розгляду, колегія суддів не переглядає його в цій частині.

З урахуванням встановлених обставин по справі, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою відповідно до ст. 202 КАС України для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сарненського об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити частково, постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "07" березня 2017 р. скасувати, частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Сарненського об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

- ,