Справа № 826/15705/15
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дженерал Сістем» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» та Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інтар», про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У липні та серпні 2015 року ТОВ «Кийтранс-2005» та ТОВ «Дженерал Сістем» звернулися до суду з адміністративними позовами, які були об'єднані для спільного розгляду та вирішення. Відповідно до адміністративного позову з об'єднаними позовними вимогами, позивачі просили суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова О.Ю., який був призначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Київська Русь» (далі - Уповноважена особа), щодо визнання нікчемним правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та відкрито в ПАТ «Банк «Київська Русь» на рахунок № з призначенням платежу - погашення заборгованості за Кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року згідно Договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, вчиненого на підставі платіжного доручення № 2496 від 19 березня 2015 року; правочину з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу; правочину з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп.

- зобов'язати Уповноважену особу утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та відкритого в ПАТ «Банк «Київська Русь» на рахунок № з призначенням платежу - погашення заборгованості за Кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року згідно Договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, вчиненого на підставі платіжного доручення № 2496 від 19 березня 2015 року; правочину з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу; правочину з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп.

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та відкрито в ПАТ «Банк «Київська Русь» на рахунок № з призначенням платежу - погашення заборгованості за Кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року згідно Договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, вчиненого на підставі платіжного доручення № 2496 від 19 березня 2015 року; правочину з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу; правочину з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року вказаний адміністративний позов був задоволений у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що правочин з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. за кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року згідно Договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, правочин з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу та правочин з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп. є нікчемними відповідно до ч. 3 ст. 36, п.п. 1, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Під час судового засідання представник позивача - ТОВ «Дженерал Сістем» заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його скасування - відсутні.

Представник третьої особи - ПАТ «Банк «Київська Русь» пояснив, що погоджується із доводами апеляційної скарги Уповноваженої особи, а представник третьої особи - Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» зазначила, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Позивач - ТОВ «Кийтранс-2005» звернулося до суду із клопотанням про розгляд апеляційної скарги за відсутності свого представника. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представників ТОВ «Кийтранс-2005» та відповідачів у судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

ПАТ «Банк «Київська Русь» звернулося до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 18 травня 2017 року, що занесена до журналу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які були присутні у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Уповноваженої особи залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Кийтранс-2005» та ТОВ «Дженерал Сістем» суд першої інстанції виходив з того, що підстави для повідомлення позивачів про нікчемність правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та відкрито в ПАТ «Банк «Київська Русь» на рахунок № з призначенням платежу - погашення заборгованості за Кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року згідно Договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, вчиненого на підставі платіжного доручення № 2496 від 19 березня 2015 року; правочину з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу; правочину з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп. були відсутні.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд встановив, що між ТОВ «Кийтранс-2005» та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений кредитний договір №13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року на відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - кредитний договір № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року).

Також між ТОВ «Кийтранс-2005» та ПАТ «Банк «Київська Русь» була укладена угода про часткове припинення зобов'язання прошенням боргу від 10 березня 2015 року. Згідно умов вказаного договору заборгованість ТОВ «Кийтранс-2005» за кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року складає 5589883 грн. 33 коп. У разі сплати ТОВ «Кийтранс-2005» коштів у сумі 2850000 грн. 00 коп. до 20 березня 2015 року, зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитом у розмірі 2709000 грн. 00 коп. та заборгованості по відсотках у розмірі 30883 грн. 33 коп. будуть припинені шляхом прощення боргу.

Між ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року (далі - договір поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року).

У відповідності до договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року боржник - ТОВ «Кийтранс-2005», який є позичальником за кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року. Поручитель - ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» зобов'язується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між кредитором та боржником. Поручителю добре відомі і зрозумілі всі умови та зобов'язання Боржника за Кредитним договором, в тому числі: повернути Кредитору кредит у сумі 2872288 (два мільйони вісімсот сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 90 коп. в строки, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором; сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі, в строки, та на умовах, визначених кредитним договором; боржник перераховує кошти по кредиту на розрахунковий рахунок № в ПАТ «Банк «Київська Русь», МФО 319092. У випадку порушення боржником строків (термінів) повернення кредиту або процентів боржник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за кредитом, нарахованим процентами та іншими платежами згідно з кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми, за весь час прострочення. Остаточне погашення Кредиту, процентів за його користування та інших платежів, визначених кредитним договором, здійснити не пізніше 06 лютого 2016 року.

Відповідно до п. 3.2.2 договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, після виконання поручителем зобов'язань боржника щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, неустойки та інших платежів, визначених кредитним договором, поручитель набуває право зворотної вимоги до боржника.

Платіжним дорученням № 2496 від 19 березня 2015 року ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» перерахувало кошти в розмірі 2872288 грн. 90 коп. з призначенням платежу: «погашення заборгованості за кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року, згідно договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року без ПДВ».

Листом від 19 березня 2015 року № 1801.1/25 ПАТ «Банк «Київська Русь» повідомлено ТОВ «Кийтранс-2005» про те, що ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» частково погасив борг перед ПАТ «Банк «Київська Русь» за кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року. У зв'язку з цим ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» було повідомлено, що воно у відповідності до чинного законодавства України набуло права зворотної вимоги до ТОВ «Кийтранс-2005» на суму 2872288 грн. 90 коп.

Між ТОВ «Кийтранс-2005» та ПАТ «Банк «Київська Русь» 19 березня 2015 року був укладений договір про розірвання кредитного договору № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року на відкриття відновлювальної кредитної лінії.

У свою чергу між ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та ТОВ «Дженерал Сістем» 01 червня 2015 року був укладений договір про відступлення права вимоги до ТОВ «Кийтранс-2005» на суму 2872288 грн. 90 коп.

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 ПАТ «Банк «Київська Русь» був віднесений до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з цим Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийняте рішення № 61 від 19 березня 2015 року про запровадження з 20 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь». Уповноваженою особою був призначений Волков О.Ю.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 38 вказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на Уповноважену особу покладений обов'язок протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

На виконання зазначеного обов'язку Уповноважена особа листом № 4742/01 від 08 червня 2015 року повідомила ТОВ «Кийтранст-2005» про визнання нікчемним правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь» на рахунок № з призначенням платежу - погашення заборгованості за кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року згідно договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, вчиненого на підставі платіжного доручення № 2496 від 19 березня 2015 року, та правочину з часткового припинення зобов'язання прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп. У якості підстави направлення повідомлення зазначені ч.ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України, ст. 36, ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом № 4741/01 від 08 червня 2015 року Уповноважена особа повідомила ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» про визнання нікчемними правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» та відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь» на рахунок № з призначенням платежу - погашення заборгованості за кредитним договором № 13591-23/14-1 від 07 лютого 2014 року згідно договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року, вчиненого на підставі платіжного доручення № 2496 від 19 березня 2015 року та правочину з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу. У якості підстави направлення повідомлення зазначені ч.ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилання на ознаки, за якими відповідні правочини були визнані нікчемними, у листах № 4741/01 та № 4742/01 від 08 червня 2015 року - відсутні.

Форма повідомлення про нікчемність договорів, а також вимоги до його змісту Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не визначені. Відповідно, підстави визнання правочинів нікчемними підлягають з'ясуванню під розгляду даної справі на підставі пояснень та доводів Уповноваженої особи.

Згідно заперечень на позовну заяву, які були подані до суду першої інстанції 09 вересня 2015 року та додаткових заперечень від 12 вересня 2015 року № 3416/16, підставою для нікчемності правочинів стало виявлення ознаки, передбаченої п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до вказаної норми права правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Уповноважена особа зазначила, що укладаючи 10 березня 2015 року угоду про часткове припинення зобов'язання прощенням боргу, банк відмовився від власних майнових вимог, що є підставою для нікчемності договору, яка прямо передбачена п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, у матеріалах даної справи відсутнє повідомлення про нікчемність угоди про часткове припинення зобов'язання прощенням боргу від 10 березня 2015 року.

Як раніше зазначалося, Уповноважена особа повідомила позивачів про нікчемність правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар»; правочину з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу; правочину з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп.

Також Уповноважена особа посилається на те, що у ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» були відсутні підстави для погашення заборгованості ТОВ «Кийтранст-2005» перед ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі 2872288 грн. 90 коп. Такий висновок обґрунтований тим, що відповідно до умов договору поруки № 25349-23/15-5 від 19 березня 2015 року ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» зобов'язувалося погасити заборгованість ТОВ «Кийтранст-2005» у разі порушення строку виконання зобов'язання основним боржником та отримання від банку повідомлення із вимогою про виконання забезпеченого порукою зобов'язання. З огляду на те, що у ТОВ «Кийтранст-2005» була наявна заборгованість кредиту та процентах, строк сплати якої не настав, а також враховуючи, що банк не направляв поручителю відповідного повідомлення, Уповноважена особа вважає, що ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» незаконно здійснило часткове погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп.

Разом з тим, обставини, на які посилається уповноважена особа, не належать до ознак нікчемності правочину, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також колегія суддів враховує, що підстави застосування визначених у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у тому числі передбачених пунктом 1, ознак нікчемності правочинів (договорів) пов'язані із особливим статусом банку, а саме - визнанням його неплатоспроможним.

Так, у ч. 3 ст. 38 вказаного Закону прямо зазначено, що з визначених у ній підстав нікчемними є правочини (у тому числі договори) лише неплатоспроможного банку.

ПАТ «Банк «Київська Русь» був віднесений до категорії неплатоспроможних постановою Правління Національного банку України № 190 від 19 березня 2015 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 826/22323/15 постанову Правління Національного банку України № 190 від 19 березня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» було визнано протиправною та скасовано.

У відповідності до ч. 5 ст. 254 та ч. 1 ст. 255 КАС України постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року набрала законної сили з моменту проголошення та є обов'язковою для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, у зв'язку із скасуванням постанови про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних підстави для перевірки укладених ним договорів та правочинів на предмет встановлення ознак їх нікчемності відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відсутні.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа посилається також на те, що відповідні правочини є нікчемними з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно вказаної норми правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Оскільки рішення про запровадження у ПАТ «Банк «Київська Русь» тимчасової адміністрації було прийняте Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19 березня 2015 року, Уповноважена особа вважає, що правочини, вчинені у зазначений день органами управління та керівниками банку, є нікчемними.

Як раніше зазначалося, правочини із погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар»; з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу; з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп. були вчинені саме 19 березня 2016 року.

Колегія суддів вважає зазначений висновок необґрунтованим, адже він зроблений без урахування особливостей визначення моменту припинення повноважень органів управління банку та дати початку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

У рішенні Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 61 від 19 березня 2015 року зазначено, що днем призначення Уповноваженої особи та днем запровадження тимчасової адміністрації є 20 березня 2015 року.

За таких обставин, посилання Уповноваженої особи на ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу нікчемності правочинів, вчинених 19 березня 2015 року, є необґрунтованими.

Крім того в апеляційній скарзі міститься посилання на те, що оскаржуваними рішеннями не порушені права та інтереси ТОВ «Дженерал Сістем».

Такі доводи Уповноваженої особи колегія суддів вважає необґрунтованими, адже відповідно до п. 2 договору про відступлення права вимоги від 01 червня 2015 року, укладеного між ТОВ «Дженерал Сістем» та ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар», всі ризики і вигоди переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту виникнення у нього права вимоги.

Відтак, визнання нікчемним правочину з погашення кредиту в сумі 2872288 грн. 90 коп. з рахунку № 3001, який належить ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар»; правочину з часткового припинення зобов'язання ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар» прощенням боргу; правочину з часткового припинення зобов'язання ТОВ «Кийтранс-2005» прощенням боргу в сумі 2686711 грн. 10 коп. безпосередньо впливає на права та інтереси ТОВ «Дженерал Сістем».

Таким чином, доводи апеляційної скарги Уповноваженої особи не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 27 листопада 2015 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Уповноваженої особи залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича - відмовити.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк

Ухвала складена у повному обсязі 23 травня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Файдюк В.В.