Справа № 474/825/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 474/825/16-а

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихоненко М.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кривоозерського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання виплати різницю в пенсії за минулий час, стягнення моральної шкоди -,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовом до Кривоозерського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області (далі - Кривоозерське ОУПФУ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання виплати різницю в пенсії за минулий час, стягнення моральної шкоди.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 02 вересня 1982 року виданого Врадіївським «Райсоцзабез», є інвалідом другої групи. Згідно виписки з акту медичного огляду Первомайського МР МСЕК ВТЭ-17 № 042723 від 12 листопада 1992 року ОСОБА_3, є інвалідом першої групи. Згідно посвідчення серії НОМЕР_2, виданого Врадіївським УПСЗН від 19 грудня 2007 року на ім'я ОСОБА_3, пред'явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Відповідно до посвідчення №6, виданого Врадіївською районною державною адміністрацією Миколаївської області на ім'я ОСОБА_2 вона є опікуном ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 - ІV, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

03 січня 2006 року ОСОБА_3 з моменту її звернення до Пенсійного фонду України в Врадіївському районі Миколаївської області відповідно до ст. 9 Закону України № 1058 - ІV було призначено, один з трьох видів пенсійних виплат солідарної системи, а саме пенсії у зв'язку з втратою годувальника, що підтверджується протоколом № 301002 від 11 січня 2006 року, де зазначено вид пенсії по втраті годувальника.

Пенсія ОСОБА_3 була призначена відповідно до ст. 36 Закону України № 1058 - ІV у зв'язку з втратою годувальника.

На момент набуття права та видачі ОСОБА_3 посвідчення серії НОМЕР_2, виданого Врадіївським УПСЗН від 19 грудня 2007 року на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, ОСОБА_3 з 03 січня 2006 року з моменту її звернення до Пенсійного фонду України в Врадіївському районі Миколаївської області нараховувалася та виплачувалася пенсія відповідно до Закону України № 1058 - ІV.

Приписами ч. 1 ст. 10 Закону України № 1058 - ІV, передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII, передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

07 червня 2016 року УПФ України надано ОСОБА_3 відповідь на її звернення згідно якого вбачається, що право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вона набула з моменту звернення до відповідача з заявою про переведення її пенсії з одного виду на інший, а саме з пенсії у зв'язку з втратою годувальника призначеної їй згідно Закону № 1058 - ІV, на пенсію по втраті годувальника військовослужбовця, згідно Закону України № 2262-XII.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивачкою та її представником суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями (бездіяльністю) відповідача при переводі пенсії з одного виду на інший, при здійсненні нарахування та виплати пенсії були порушенні права ОСОБА_3 та такими діями (бездіяльністю) відповідача була заподіяна моральна шкода, що порушує особисті немайнові права. Будь - які докази з приводу порушення відповідачем прав позивача та заподіяння їй моральної шкоди, такі докази в матеріалах справи відсутні, що в свою чергу унеможливлює задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 - ІV.

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 50 Закону № 2262-XII визначено, що членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Згідно ч. 3, ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 - ІV, переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Приписами абз. 1, абз. 2 п. 14 постанови правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованої в Мінюсті України від 15 лютого 2007 року № 135/13402, визначено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший лише при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22 - 1, зареєстрованої в Мінюсті України від 27 грудня 2005 року № 1566/11846, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку, як одержувача пенсії.

Згідно п. 1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до абз. 2 п. 4.1 Порядку № 22-1, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, з 25 квітня 2016 року, з моменту звернення позивача до Врадіївського відділу Кривоозерського ОУПФУ з заявою з проханням перевести її пенсію з одного виду на інший, а саме з пенсії у зв'язку з втратою годувальника на пенсію по втраті годувальника військовослужбовця та надання всіх необхідних документів, ОСОБА_3 було здійснено перевід пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на пенсію по втраті годувальника військовослужбовця про, що їй було повідомлено на її адресу листом Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 07 червня 2016 року № 6878/п-2.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону № 2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Приписами ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік», передбачено, що розмір прожиткового мінімуму - 2016 на одну особу (у розрахунку на місяць) встановлено у розмірі з 1 січня 2016 року - 1 330 гривень, з 1 травня - 1 399 гривень, з 1 грудня - 1 496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1 167 гривень, з 1 травня - 1 228 гривень, з 1 грудня - 1 355 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1 455 гривень, з 1 травня - 1 531 гривня, з 1 грудня - 1 689 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1 378 гривень, з 1 травня - 1 450 гривень, з 1 грудня - 1 600 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1 378 гривень, з 1 травня - 1 450 гривень, з 1 грудня - 1 600 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1 074 гривні, з 1 травня - 1 130 гривень, з 1 грудня - 1 247 гривень.

Відповідно до ст. 39 Закону № 2262-XII, підвищення пенсії у разі втрати годувальника ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом. Для встановлення до пенсії надбавок, підвищень згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідна подача до органів ПФУ відповідних документів передбачених п.8 постанови правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованої в Мінюсті України від 15 лютого 2007 року № 135/13402.

Пунктом 1 частини 3 постанови Кабінеті Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», передбачено установлення доплати до підвищення, яке встановлюється до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",зокрема: членам сімей осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, які не одружилися вдруге, для того, щоб розмір зазначеного підвищення становив 398,58 гривні.

Пнктом 8 ч.1 ст. 1, ст. 4 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (п. 8 ч. 1 в редакції закону від 11 липня 2002 року № 91-VI) зазначено, що пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України: матерям, які народили п'ятеро і більше дітей та виховали їх до восьмирічного віку. При цьому враховуються діти, усиновлені в установленому законом порядку. Пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника відповідно до закону.

Згідно витягу із протоколу № 12 комісії з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною при Миколаївській облдержадміністрації від 30 грудня 2004 року, комісією було вирішено: встановити ОСОБА_5, ОСОБА_3 з 30 листопада 2004 року пенсію за особливі заслуги перед Україною по втраті годувальника. До призначеної їм пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було встановлено надбавку згідно із Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 90% від надбавки, яка була б встановлена годувальнику - 21% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Виділення частки пенсії, що належить кожному члену сім'ї, здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно витягу із протоколу № 59 засідання комісії з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною при Кабінеті Міністрів України від 21 липня 2008 року, комісією було вирішено, встановити ОСОБА_3 з 28 березня 2008 року пенсію за особливі заслуги перед Україною по втраті годувальника. До призначеної їй пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було встановлено надбавку згідно із Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 70 % від надбавки, яка була б встановлена годувальнику - 36% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши наявні в матеріалах справи довідки Кривоозеркого ОУПФ України №3497, 3498, 3499, 3700 від 07 вересня 2016 року, колегією суддів встановлено, що станом на 01 січня 2015 року, а саме на момент набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_3 перебувала на обліку у відповідача та отримувала пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання. /а.с.12-16/

З 25 квітня 2016 року, з моменту звернення позивача до Врадіївського відділу Кривоозерського ОУПФУ з заявою з проханням перевести її пенсію з одного виду на інший, а саме з пенсії у зв'язку з втратою годувальника на пенсію по втраті годувальника військовослужбовця та надання всіх необхідних документів, ОСОБА_3 було здійснено перевід пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на пенсію по втраті годувальника військовослужбовця.

Дані обставини мають підтвердження в довідці Кривоозеркого ОУПФ України №3700 від 07 вересня 2016 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 отримує пенсію по втраті годувальника - військовослужбовця армії на 1-го утримання з липня 2016 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність бездіяльності відповідача щодо своєчасного призначення, перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 починаючи з 01 січня 2015 року по липень 2016 року відповідно до ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки в цей період вона знаходилася на іншому пенсійному забезпеченні, а саме отримувала пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання.

Також колегією суддів встановлено, що згідно довідки Кривоозерського ОУПФУ від 17 січня 2017 року № 307/05, після звернення, 25 квітня 2016 року ОСОБА_3 до Врадіївського відділу Кривоозерського ОУПФУ з заявою про перевід пенсії у зв'язку з втратою годувальника на пенсію по втраті годувальника військовослужбовця, їй була переведена, нарахована та виплачена пенсія, яка станом на 01 травня 2016 року становила 2 943,34 грн. на місяць, зокрема: 2 260.0 грн. мінімальний розмір пенсії; 398,58 грн. - підвищення члену померлого інваліда війни; 284,76 грн. - пенсія за особливі заслуги перед Україною. Виплата недоплаченої суми пенсії за період з 25 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року проведена у червні 2016 року в сумі 2 177,32 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_3 станом на 01 грудня 2016 року складає 3 206,82 грн., в тому рахунку: 2 994.00 грн. - мінімальний розмір пенсії; 398,58 грн. - підвищення члену померлого інваліда війни; 314,24 грн.- пенсія за особливі заслуги перед Україною.

Також колегією суддів встановлено, що станом на 01 січня 2017 року заборгованість по виплаті пенсії ОСОБА_3, відсутня.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та норми діючого законодавства колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відмови позивачці у задоволенні позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв