Справа № 817/1248/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2017 р.Р і в н е 817/1248/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Агеєва І.І.,

відповідача 1: представник Кузьмич Н.О.,

відповідача 2: не прибув,

відповідача 3: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАРТАЛ 5"
до Головного управління ДФС у Рівненській області Кордяк С.В. - головний державний ревізор - інспектор відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Рівненській області ДФС України Кушнір М. П. - головний державний ревізор - інспектор відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Рівненській області ДФС України
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними бездіяльності, дій, зобов'язання вчинення певних дій
В С Т АН О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАРТАЛ 5" звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Рівненській області ДФС України, Кордяк С.В. - головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Рівненській області ДФС України, Кушнір А.А. - головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Рівненській області ДФС України, в якій (з урахуванням уточнення позовних вимог) просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 та відповідача 3, що полягають у ненаданні позивачу для підписання акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278;

- визнати протиправними дії відповідача 2 та відповідача 3, що полягають у складанні акту, що засвідчує факт відмови позивача від підписання акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1, що полягає у не повідомленні позивача про місце і час проведення розгляду заперечень на акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278;

- визнати протиправними дії відповідачів 2 та 3 щодо зазначення в акті перевірки від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278 не встановлених фактів реалізації алкогольних напоїв особі, якій не виповнилося 18 років, а саме продано 0,5 л пива "Старопрамен" міцн. 4,0%, виробник ПАТ "САН ІНБЕВ УКРАЇНА" по ціні 11,70 грн. та скасувати рішення відповідача 1 від 19.09.2016 №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 6800,00 грн. і розпорядження №344-Р від 19.09.2016 про анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №8 терміном дії з 30.12.2015 до 30.12.2016 у магазині №146 за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії відповідачів 2 та 3 щодо визнання горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л, міцн. 40% по ціні 30,40 грн. з маркою акцизного податку 20 ААБЧ 654 988 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП не маркованою та скасувати рішення відповідача 1 від 19.09.2016 № про застосування фінансових санкцій, згідно з яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 17000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що всупереч п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України відповідач 2 та відповідач 3 не надали представникам позивача акт перевірки для підписання, натомість склали акт щодо відмови позивача від підписання акту, що не відповідає дійсності. Крім того, відповідач 1 не повідомив позивача про місце та час розгляду поданих заперечень на акт перевірки, що також суперечить положенням Податкового кодексу України. Також позивач зазначив, що факт реалізації пива неповнолітній особі є непідтвердженим, оскільки відповідачі 2 та 3 не були присутніми при такій події, факт продажу алкогольних напоїв неповнолітньому не фіксували, цієї особи не бачили та не перевіряли документи особи, відтак викладення зазначених фактів у акті перевірки, як зазначив позивач, є протиправним. Щодо реалізації алкогольного напою з підробленою маркою акцизного податку, про що зазначено у акті перевірки та в подальшому прийнято спірні рішення про застосування штрафної санкції у розмірі 6800,00 грн. та рішення про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, то позивач зазначив, що та обставина, що відповідна марка акцизного податку не видавалась виробнику даної горілчаної продукції згідно інформаційної бази даних "А/С Акцизні марки", про що зазначено у акті перевірки, не може свідчити про обізнаність позивача про такі обставини, позаяк позивач не є виробником алкогольної продукції, не має доступу до інформаційної бази даних "А/С Акцизні марки" та не в змозі перевірити продавців цього товару по ланцюгу постачання. При цьому позивач зазначив, що виробником пляшки горілки, вилученої перевіряючими, є ТОВ "Лікеро горілчаний завод "Прайм", який і здійснював маркування цієї горілки. На підставі викладеного позивач просив позовні вимоги задовільнити, визнати протиправними дії відповідачів та скасувати спірні рішення суб'єкта владних повноважень.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, зазначивши про не підтвердження та не доведення факту продажу пива неповнолітній особі, оскільки поліцейські, що здійснювали встановлення особи цього неповнолітнього, завели у магазин зовсім іншу особу чоловічої статі, який нібито купив пиво у магазині позивача та який виглядав значно молодшим від того чоловіка, якому продавала пиво продавець магазину - на вигляд 30-35 років на обличчі з бородою. При цьому представник зазначила, що за таких обставин факт продажу пива неповнолітньому не встановлений, вказаний факт не був підтверджений жодними документами, продавець до адміністративної відповідальності не притягалася, відтак рішення про застосування штрафу у розмірі 6800 грн. та рішення про анулювання ліцензії за даним фактом є протиправними.

Щодо реалізації горілчаних напоїв з підробленими марками акцизного податку, то такі висновки, як зазначила представник позивача, зроблені перевіряючими на основі інформації, отриманої з певної бази даних про те, що відповідні марки акцизного податку виробникам не видавались. Проте у позивача доступ до вказаних баз даних/реєстрів відсутній, тому позивач позбавлений можливості бути обізнаним з цього приводу. Разом з тим, представник пояснила, що відповідний товар відповідачем не вилучався, натомість позивач повернув іншу пляшку горілки постачальнику, що підтверджується відповідними документами.

Відповідач 1 проти позову заперечував, представник відповідача 1 подала через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові заперечення (а.с.47-48), у яких зазначила про необгрунтованість позовних вимог, оскільки посадових осіб контролюючого органу було допущено до проведення перевірки позивача, відтак складення акту перевірки за її результатом, узгоджується із положеннями п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України. Враховуючи відмову представників позивача підписати акт перевірки, складення відповідного акту про відмову від підпису також відповідає положенням абз.5 п.86.5 ст.85 Податкового кодексу України. У додаткових пояснення до поданих письмових заперечень (а.с.99) представник відповідача 1 зазначила, що сам по собі акт перевірки та викладені в ньому факти і висновки не можна вважати рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративно судочинства України, оскільки такі висновки не породжують самі по собі правові наслідки для позивача, натомість представники контролюючого органу не позбавлені права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки про зафіксовані обставини і в подальшому у разі виникнення спору щодо рішень, прийнятих на підставі відповідного акта, обгрунтовувати ними власну позицію про наявність певних допущених платником податків порушень. При цьому зазначила, що акт є лише носієм доказової інформації про виявлені податковим органом під час проведення перевірки порушення вимог податкового законодавства і не містить у собі будь-яких владних приписів та вимог. Крім того представник відповідача 1 також зазначила щодо факту реалізації алкогольного напою із підробленою маркою акцизного податку, то згідно відповіді ГУ ДФС у Харківській області підприємствам-виробникам такі марки не видавались, що, як переконана представник свідчить про доведеність факту реалізації позивачем відповідної пляшки горілки із підробленою маркою акцизного податку. Крім того, представник відповідача 1 подала суду інші письмові додаткові пояснення до заперечення (а.с.116), у яких зазначила, що поясненнями продавця магазину позивача підтверджено, що вона не вимагала пред'явлення будь-яких документів, що могли б містити інформацію про вік особи та зважаючи на те, що в матеріалах перевірки наявні пояснення неповнолітньої особи, якому було реалізовано пляшку пива, та копія його паспорта, відображення у акті перевірки виявлених у ході перевірки обставин з огляду на віднесення податковим законодавством до компетенції податкових органів здійснення контролю за додержанням платниками податків вимог законодавства щодо обігу підакцизних товарів, є правомірним.

У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечувала проти позовних вимог з підстав, викладених у поданих суду письмових запереченнях та додаткових поясненнях, просила суд відмовити у задоволенні позову повністю. При цьому додатково зазначила, що фактична перевірка позивача, що проводилась відповідачами 2 та 3, збіглась із перевіркою, що проводилася працівниками Нацполіції. Розписками регіонального менеджера позивача ОСОБА_8 підтверджується, що відповідачів 2 та 3 було допущено представниками позивача до проведення фактичної перевірки. Щодо продажу пляшки пива неповнолітньому, то, як зазначила представник відповідача 1, такий дійсно мав місце - продавець магазину продала пиво, а вже потім дізналась, що дана особа була неповнолітньою, про що надала відповідні пояснення працівникам Нацполіції, чим визнала даний факт. Щодо виявлення немаркованої марками акцизного податку пляшок горілки у магазині позивача, то як зазначила представник, у акті перевірки не йдеться про виявлення немаркованих або маркованих підробленими акцизними марками алкогольних напоїв, а лише зазначено, що за даними "А/С Акцизні марки" відповідні марки акцизного податку не видавались виробникам. А після проведеної перевірки за зверненням до ГУ ДФС у Харківській області така інформації отримала підтвердження. Тому твердження позивача, що такий товар мав би підлягати вилученню зі складенням відповідних документів не знаходить підтвердження. Тому, зазначені позовні вимоги в частині виявлених порушень є безпідставними та необгрунтованими, відтак не підлягають до задоволення. Стосовно не повідомлення про розгляд заперечень позивача на акт фактичної перевірки, то оскільки такі заперечення були скеровані до Тернопільської ОДПІ як і вимога щодо повідомлення про їх розгляд, то, як стверджувала представник відповідача 1, позовні вимоги у цій частині є також безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідач 2 та відповідач 3 у ході судового розгляду заперечували проти позовних вимог з аналогічних підстав, просили суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково таких підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАРТАЛ 5" зареєстроване 07.10.2013 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що внесено запис за номером 1 009184; основний вид економічної діяльності: роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (а.с.9-10), має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за реєстраційним номером 18 від 07.12.2015, видану 16.12.2015 Головним управлінням ДФС у Рівненській області (строк дії з 30.12.2015 по 29.12.2016) із зазначенням місця здійснення діяльності: АДРЕСА_1 магазин №146 (а.с.21-22); а також має ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за реєстраційним номером 19 від 07.12.2015, видану 16.12.2015 Головним управлінням ДФС у Рівненській області (строк дії з 30.12.2015 по 29.12.2016) із зазначенням місця здійснення діяльності: АДРЕСА_1 магазин №146 (а.с.23-24).

29.07.2016 на підставі наказу Головного управлінням ДФС у Рівненській області від 28.07.2016 №466 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "КВАРТАЛ 5" " (а.с.112) та направлень на перевірку від 28.07.2016 №242 (а.с.124) та №243 (а.с.122) посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАРТАЛ 5", про що складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами від 01.08.2016 за реєстраційним №104/17-00-40/38926278 (а.с.17-20).

В матеріалах справи наявні копії розписок регіонального менеджера ОСОБА_8 про пред'явлення 29.07.2016 направлень від 28.07.2016 за №242 та №243 та вручення 29.07.2016 копії наказу про проведення фактичної перевірки від 28.07.2016 №466 (а.с.123, 125).

За результатами проведеної перевірки було встановлено:

"- факт реалізації алкогольних напоїв особі, якій не виповнилося 18 років, а саме продано 0,5 л пива "Старопрамен" міцн. 4,0%, виробник ПАТ "САН ІНБЕВ УКРАЇНА" по ціні 11,70 грн. Продавець розрахункову операцію провела на повну суму покупки, роздрукувала та видала розрахунковий документ - фіскальний чек №62 від 29.07.2016.

Крім того, реалізовано 1 пл. горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л, міцн. 40%, виробник ТОВ "Лікеро горілчаний завод "Прайм", по ціні 30,40 грн. з маркою акцизного податку 20 ААБЧ 654 988 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП, крім того в реалізації ще одна пляшка вищевказаної горілки з маркою акцизного податку 20 ААБЧ 654 932 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП.

Згідно інформаційної бази даних "А/С Акцизні марки" вищевказані марки акцизного податку не видавались виробнику вказаної продукції (горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л).

Було направлено запит до Головного управлінням ДФС у Харківській області для підтвердження вказаної інформації.

Після підтвердження того, що вказана марка акцизного податку не видавалась виробнику даної продукції, дана горілка вважатиметься не маркованою.

Продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, та реалізація алкогольних напоїв, які не марковані марками акцизного податку встановленого зразка, суперечить вимогам ч.4 ст.11 та ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Порушено вимоги п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України. Після ознайомлення продавця - ОСОБА_9 та регіонального менеджера (довірена особа) - ОСОБА_8 з актом перевірки, вони відмовились підписувати та отримувати акт перевірки, після чого було складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки."

Таким чином, висновком акта перевірки встановлено порушення вимог:

- ст.15-3, ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів";

- порушення п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України.

До вказаного акта перевірки додані пояснення продавця, пояснення неповнолітнього та протокол про адміністративне правопорушення.

29.07.2016 перевіряючими складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки, згідно якого після ознайомлення 29.07.2016 о 15 год. 45 хв. зі змістом акту перевірки від 29.07.2016 довірена особа ТОВ "КВАРТАЛ 5" ОСОБА_8 відмовився від підписання та отримання акта перевірки (а.с.126).

На акт про результати фактичної перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАРТАЛ 5" 10.08.2016 подало до Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області письмові заперечення (а.с.85-88).

Листом від 17.08.2016 №2003/10/17-00-40-22 Головне управління ДФС у Рівненській області повідомило позивача про результати розгляду заперечення, зазначивши, що продавець магазину позивача зізналася у продажі пива неповнолітній особі, що є порушенням ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Щодо марок акцизного податку на пляшках горілки, що реалізовувалась позивачем у магазині, то як зазначено у листі, з метою підтвердження факту видачі акцизних марок виробнику направлено запит до ГУ ДФС у Харківській області та у разі підтвердженні їх видачі штрафні санкції до позивача застосовуватись не будуть (а.с.89-91).

В свою чергу, листом від 19.09.2016 №2689/7/17-00 ГУ ДФС у Харківській області повідомило ГУ ДФС у Рівненській області, що марки акцизного податку, зазначені у листі згідно "А/С Акцизні марки" були отримані ГУ ДФС у Харківській області від ДП "Поліграфічний комбінат Україна" по виготовленню цінних паперів" згідно видаткових накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей. Підприємствам виробникам алкогольних напоїв зазначені марки не видавалися. Крім того повідомлено, що зазначені у переліку марки акцизного податку відповідно до листа ДФС України від 27.04.2016 №15044/7/99-99-12-01-03-17 "Про надання інформації" лічаться як марки, які містять візуальні ознаки підробки (а.с.100)

Листом від 19.09.2016 №843/14/17-00-40-22 (а.с.79) відповідачем 1 надіслано позивачу рішення про застосування фінансових санкцій від 29.09.2016 №, яким за порушення абз.9 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до позивача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. (а.с.80-81); а також рішення про застосування фінансових санкцій від 29.09.2016 №, яким за порушення абз.15 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до позивача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (а.с.82-83).

Крім того, листом від 20.09.2016 №2224/10/17-00-40-16 (а.с.84) відповідачем 1 надіслано позивачу розпорядження від 19.09.2016 №344-Р про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у зв'язку з порушенням вимог ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" щодо продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями та діями контролюючого органу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Щодо факту реалізації у магазині позивача (Рівне, вул. Дубенська, 44а магазин №146) горілчаних напоїв не маркованих марками акцизного податку суд зазначає наступне.

Відповідно до положень абз.3 ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів" алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно п.12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854, зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Порядок запровадження марок акцизного збору регулюється законодавством.

Статтею 226 Податкового кодексу передбачено порядок та умови щодо виготовлення, зберігання, продажу марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно з п.226.1. ст.226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п.226.5. ст.226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.226.9. ст.226.9 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

За обставинами справи у ході перевірки позивача посадовими особами контролюючого органу виявлено, зокрема, реалізацію 1 пл. горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л, міцн. 40%, виробник ТОВ "Лікеро горілчаний завод "Прайм", по ціні 30,40 грн. з маркою акцизного податку 20 ААБЧ 654 988 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП, а також виявлено в реалізації ще одну пляшку вищевказаної горілки з маркою акцизного податку 20 ААБЧ 654 932 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП. Згідно інформаційної бази даних "А/С Акцизні марки" вищевказані марки акцизного податку не видавались виробнику вказаної продукції (горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л), що з'ясовано відповідачем 1 з листа Головного управління ДФС у Харківській області від 19.09.2016 №2689/7/17-00 (а.с.100).

Суд критично оцінює доводи представника відповідача 1 щодо встановлення факту реалізації позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку та зазначає наступне.

Відповідно до п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:

пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення;

наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);

пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів;

відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Судом з'ясовано, що на пляшці горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л, міцн. 40%, виробник ТОВ "Лікеро горілчаний завод "Прайм", по ціні 30,40 грн. була марка акцизного податку 20 ААБЧ 654 988 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП, однак контролюючий орган за результатом проведеної фактичної перевірки стверджував, що вказана пляшка не є маркованою у встановленому порядку, оскільки за даними бази даних "А/С Акцизні марки" вказана марка акцизного податку не видавалась виробнику алкогольного напою, що також підтверджено відповіддю Головного управління ДФС у Харківській області від 19.09.2016 №2689/7/17-00 (а.с.100).

У судовому засіданні представник відповідача 1 підкреслила, що у акті перевірки позивача жодним чином не зазначено, що дана марка акцизного податку є підробленою, однак така не видавалась виробнику алкогольного напою (пляшки горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л, міцн. 40%, виробник ТОВ "Лікеро горілчаний завод "Прайм"), внаслідок чого такий алкогольний напій в силу п.226.9. ст.226.9 Податкового кодексу України вважається такими, що немаркований.

Суд погоджується з такими висновками відповідача 1, однак не погоджується з відповідними висновками та діями контролюючого органу щодо притягнення до відповідальності позивача за відсутності у нього обов'язку маркування даної алкогольної продукції так як останній не є її виробником.

Як вже зазначалось судом, відповідно до п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, маркування алкогольних напоїв зокрема здійснюється виробниками зазначеної продукції, в той час як п.12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854, встановлено, що зберігання та реалізація алкогольних напоїв дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці.

Так, за умовами договору поставки від 27.01.2016 №Р16-0012 (а.с.67-70) Приватне підприємство "СПІРІТ ЗАХІД" (постачальник) передає (постачає товар (алкогольні напої та інший товар), а Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАРТАЛ 5 (покупець) зобов'язується приймати товар і сплачувати за нього грошові суми, зазначені в накладних. Пунктом 2.2 договору встановлено, що номенклатура, кількість, ціна на товар визначається накладними, які є невід'ємною частиною договору, а згідно п.4.1. цього ж договору постачальник зобов'язаний відвантажити товар, якість якого відповідає вимогам сертифікату якості заводу-виробника та в упаковці, що забезпечує збереження товару при транспортуванні.

Згідно накладної №11920 від 25.05.2016 позивач придбав у Приватного підприємства "СПІРІТ ЗАХІД" 3 пляшки горілки "Пшенична класична "Істинна", містк. 0,25 л. При цьому у цій же накладній зазначено "Товар по якості відповідає якісному посвідченню постачальника. Акцизний збір сплачено виробником." (а.с.76).

Відповідно до п.8 Положення по виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, марки продаються суб'єктам господарювання, які відповідно до законодавства є платниками акцизного податку з алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За таких обставин, оскільки позивач не є виробником горілки "Пшенична класична "Істинна", що і не стверджувалось відповідачами, а факт підроблення марки акцизного податку на вказаній пляшці горілки не встановлений та не стверджувався відповідачами, не здійснення продажу відповідної марки акцизного податку 20 ААБЧ 654 988 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП виробнику алкогольного напою рівно як і наявність зазначеної інформації у базах даних податкового органу не може слугувати підставою для притягнення до відповідальності та накладення фінансових санкцій на позивача, який здійснював реалізацію даного алкогольного напою у відповідності з вимогами Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854, а саме за наявності марки акцизного податку на пляшці (горілка "Пшенична класична "Істинна", містк. 0,25 л.). При цьому суд враховує, що згідно листа Головного управління ДФС у Харківській області від 19.09.2016 №2689/7/17-00 (а.с.100) марки акцизного податку 20 ААБЧ 654 988 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП та 20 ААБЧ 654 932 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП не видавались саме виробнику вказаної продукції (горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л), що викликало припущення контролюючого органу про немаркованість пляшки горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л.

Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадових осіб і громадян.

Так, відповідно до абз.15 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) застосовуються фінансові санкції у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, зважаючи на досліджені в судовому засіданні письмові докази та встановлені фактичні обставини, суд вважає не доведеним факт реалізації позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, а тому застосування до позивача фінансових санкцій в цій частині є неправомірним, відтак рішення про застосування фінансових санкцій від 19.09.2016 № підлягає скасуванню.

Щодо застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 6800,00 грн. згідно зі спірним рішенням від 19.09.2016 № і розпорядження №344-Р від 19.09.2016 про анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями суд зазначає наступне.

Згідно із п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону в розмірі 6800 грн.

Судом встановлено, що проведення фактичної перевірки було розпочато 29.07.2016 об 11 год. 40 хв. та закінчено 29.07.2016 о 15 год. 45 хв. (зазначено в акті перевірки).

В цьому ж акті перевірки в частині порушення п.11 ч.4 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зазначено, що воно встановлено працівниками Рівненського відділу поліції.

У судовому засіданні був допитаний неповнолітній ОСОБА_10, якому начебто продавець ОСОБА_9 продала пиво у магазині позивача №146: АДРЕСА_1.

Суду він показав наступне: 29.07.2017 він не мав при собі паспорту і дані його паспорту були вписані в протокол про вчинення адміністративного правопорушення вже в інший день - коли його викликали до поліції.

У судовому засіданні також була допитана продавець магазину №146 ОСОБА_9, яка показала, що продала 0,5 л. пива "Статопрамен" міцн. 4,0% особі чоловічої статі, на вигляд 35 років з бородою на обличчі. Ця особа розрахувалась за товар і отримала копію фіскального чеку №62 від 29.07.2016 і вийшла з приміщення магазину. Після цього, працівники поліції завели в магазин зовсім іншу особу (без бороди на обличчі), значно молодшу, ніж справжній покупець. Крім того вказала, що працівники поліції вчинили тиск на ОСОБА_9 (з умови, що не будуть викликати наряд поліції, проводити перевірки, не будуть штрафувати, а тільки попередять її) задля того, щоб вона погодилась з тим, що продала пиво неповнолітній особі, написала відповідне пояснення і підписала протокол про адміністративне правопорушення. І вона погодилась зробити все, що наказали працівники поліції аби вони відчепились і пішли геть.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі порушення вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Згідно п. 5.3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою КМУ №790 від 02.06.2003, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Водночас матеріалами щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є матеріали, що складаються відповідними правоохоронними органами під час виявлення правопорушення.

Разом з тим, вина особи у вчинені відповідного правопорушення може бути встановлена виключно за результатом розгляду таких матеріалів відповідним уповноваженим органом або судом.

Відповідно до статей 156, 213, 214, 217, 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою ст.156 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час судового розгляду було встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення (протокол №013008 від 29.07.2016 на 5 арк.) направлені 01.08.2016 за №12974/200/08-2016 Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області Голові виконавчого комітету Обарівської сільської ради Рівненського району (а.с.160).

Відповідно до протоколу №9 від 12.08.2016 засідання адміністративної комісії Обарівської сільської ради Рівненського району, розглянуті матеріали про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.156 КУпАП, вчинене жителькою АДРЕСА_2, ОСОБА_9, 1984 р.н., яка на засідання адмінкомісії не з'явилась (а.с.161).

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувся, адміністративне стягнення не накладалось, і до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 притягнуто не було. Таким чином факт вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення є невстановленим та недоведеним.

Разом з тим у ході судового розгляду встановлено, що перевіряючі особи (відповідач 2 та відповідач 3) при продажі продавцем магазину №146 у АДРЕСА_1 0,5 л. пива "Статопрамен" міцн. 4,0% не були присутні, факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі не фіксували, власне неповнолітньої особи не бачили і відповідно її документи не перевіряли, таким чином не мали підстав для висновків про порушення позивачем п.11 ч.4 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", викладених в акті перевірки.

Таким чином суд дійшов висновку, що факт порушення позивачем п.11 ч.4 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" є недоведеним.

Визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", є встановлення фактів, які б свідчили, що при здійсненні господарської діяльності позивачем або його працівником було реалізовано неповнолітній особі алкогольні напої. Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачами не було доведено належним чином правомірності прийнятого рішення № від 19.09.2016 та розпорядження №344-Р від 19.09.2016 про анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що свідчить про необґрунтованість таких та є підставою для їх скасування та задоволення позову в цій частині.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.09.2016 № та № про застосування фінансових санкцій та скасування розпорядження Головного управління ДФС у Рівненські області від 19.09.2016 №344-Р про анулювання ліцензії є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про: визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 та відповідача 3, що полягають у ненаданні позивачу для підписання акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278; визнання протиправними дій відповідача 2 та відповідача 3, що полягають у складанні акту, що засвідчує факт відмови позивача від підписання акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278; визнання протиправною бездіяльності відповідача 1, що полягає у не повідомленні позивача про місце і час проведення розгляду заперечень на акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278; визнання протиправними дій відповідачів 2 та 3 щодо зазначення в акті перевірки від 01.08.2016 реєстраційний №104/17-00-40/38926278 не встановлених фактів реалізації алкогольних напоїв особі, якій не виповнилося 18 років, а саме продано 0,5 л пива "Старопрамен" міцн. 4,0%, виробник ПАТ "САН ІНБЕВ УКРАЇНА" по ціні 11,70 грн.; визнання протиправними дій відповідачів 2 та 3 щодо визнання горілки "Пшенична класична "Істинна" нова, містк. 0,25 л, міцн. 40% по ціні 30,40 грн. з маркою акцизного податку 20 ААБЧ 654 988 08/15 7,053 грн. АВ ЛТП не маркованою, суд зазначає, що негативні наслідки для позивача в результаті проведення фактичної перевірки настали з прийняттям оспорюваних у справі рішень Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.09.2016 № та № про застосування фінансових санкцій та розпорядження Головного управління ДФС у Рівненські області від 19.09.2016 №344-Р про анулювання ліцензії, які визнані протиправними та скасовані судом.

Враховуючи те, що фактична перевірка відбулась, а посадові особи відповідача 1 були допущені до її проведення, висновки перевірки знайшли відображення у акті перевірки від 01.08.2016 за реєстраційним №104/17-00-40/38926278, на підставі якого були прийняті оспорювані у даній справі рішення, які наразі визнані протиправними та скасовані судом, то вказані обставини вичерпали себе, а захист порушеного права позивача за таких обставин не потребує застосування додаткових механізмів, оскільки наслідки відповідних дій контролюючого органу вже настали та суд надав їм належної правової оцінки та вжив належних та достатніх заходів щодо захисту порушеного права позивача.

Отже, відповідні позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідачів задоволенню не підлягають як такі, що не будуть мати наслідком відновлення порушених прав позивача самі по собі.

За наведених обставин позов підлягає до задоволення частково.

Згідно з ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, відповідно до обсягу задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає присудженню 2756,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.09.2016 № та № про застосування фінансових санкцій.

Скасувати розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.09.2016 №344-Р про анулювання дії ліцензії .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАРТАЛ 5" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.