Справа № 280/1477/16-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Р.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА
іменем України

"23" травня 2017 р. Справа № 280/1477/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Іваненко Т.В.
суддів: Кузьменко Л.В.
Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "12" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Греська Дмитра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Житомирі ДПП Греська Д.В. від 22.10.2016 серії АР №323738 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вимоги мотивує тим, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху. Вказав, що він рухався з м.Житомира у напрямку м.Києва дотримуючись всіх Правил дорожнього руху. Побачивши, що автомобіль поліції рухається позаду його авто, негайно увімкнув правий поворотник та зупинився на узбіччі. Коли інспектор поліції повідомив позивачу причину зупинки, увімкнув світлову аварійну сигналізацію. Щодо наявності на державному реєстраційному номері металевої сітки зазначив, що придбав її у спеціалізованому (автомобільному) магазині, ніяким чином не перешкоджають перегляду номерних знаків, проте навпаки захищають від механічних пошкоджень. Що стосується тріщини на вітровому склі, то остання утворилась напередодні, була незначною, зони дії склоочисників не досягла.
Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.01.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Житомирі ДПП Греська Дмитра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.
Скасовано постанову серії РА №323738 від 22.10.2016 інспектора роти №4 батальону УПП у м.Житомирі ДПП Греська Д.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121, ч.2 ст.36 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення виді штрафу у розмірі 425 грн, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрито.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що позивачем було порушено вимоги пунктів 9.8, 9.9 б, 30.2, 31.3, та 31.4.7 Правил Дорожнього руху, оскільки останній 22 жовтня керував автомобілем поза населеним пунктом без увімкнутих денних ходових вогнів (ближнього світла фар), при зупинці автомобіля на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, його номерний знак не відповідав вимогам відповідного стандарту, оскільки був закритий металевою сіткою та вітрове скло в зоні роботи склоочисників мало тріщину, що обмежує оглядовість водія. Доказом вчинення позивачем правопорушення є відеозапис. За наявними порушеннями позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності з дотриманням вимог закону.

В судовому засіданні представник Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга належить до часткового задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 22.10.2016 інспектором роти №4 батальйону УПП у м.Житомирі ДПП було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121, ч.2 ст.36 КУпАП виді штрафу у розмірі 425 грн відносно ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції задовольнив позов повністю. Суд дійшов висновку, що обставини справи інспектором патрульної поліції були з`ясовані не в повному обсязі, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121 КУпАП, не доведена з огляду на положення ст.ст. 69, 71 КАС України.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Суд встановив, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 22.10.2016 на 117 км а/д Київ-Чоп керуючи автомобілем Hyundai і30 д.р.н. НОМЕР_1 рухався поза населеним пунктом з вимкненим ближнім світлом фар, при зупинці транспортного засобу на вимогу працівника поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, номерний знак транспортного засобу був закритий металевою сіткою, крім того, водій керував транспортним засобом з тріщиною на вітровому склі в зоні дії склоочисників чим порушив Правила дорожнього руху, відповідальність за які передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пунктом 9.8. ПДР передбачено випадки коли під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, повинно бути увімкнене ближнє світло фар.
Також зазначеним пунктом передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Пункт 9.9. передбачає, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:
б) у разі зупинки на вимогу працівника міліції (на даний час поліцейського) або внаслідок засліплення водія світлом фар;
Відповідно до п. 30.2 ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.
Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.
Пунктом 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:
в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів.
Забороняється відповідно до підпункту 31.4.7 пункту 31.4 ПДР експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:
в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.
Відповідальність за вказані порушення передбачена відповідно ч. 2 ст.122. ч2 ст.122, ч.6 ст. 121, ч.1 ст.121 КУпАП.
Так, відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до ч. 6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Судом встановлено, що позивач заперечує факт вчинення ним порушень пунктів 9.8, 9.9 б, 30.2, 31.3, та 31.4.7 Правил дорожнього руху.
Відповідач в судове засідання в суд першої інстанції не з`явився, пояснень не надав та не надав доказів в підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі та в судовому засіданні в ході перегляду судового рішення представник відповідача стверджував про порушення позивачем вимог 9.9 б, 30.2, 31.3, та 31.4.7 Правил дорожнього руху відповідальність за які передбачена ч.2 ст.122, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121 КУпАП. В підтвердження своїх доводів відповідачем надано диск з відеофіксацією події 22.10.2016.
Разом із тим з оглянутого диску з відеофіксацією події не підтверджено, що позивач рухався без увімкнутого ближнього світла фар, чим порушив вимоги пункту 9.8. ПДР. Не підтверджено порушення позивачем вимог п. 30.2 ПДР, а саме, що металева сітка на номерних знаках закривала їх та порушення вимог підпункту 31.4.7 пункту 31.4 ПДР щодо наявності на вітровому склі в зоні роботи склоочисників тріщини, що обмежує оглядовість водія.
Відповідачем також не надано доказів порушення позивачем пункту 31.3 ПДР, а саме що номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не доведена вина позивача у вчинення ним вищезазначених адміністративних правопорушень.
Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставини справи інспектором патрульної поліції були з`ясовані не в повному обсязі, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.6 ст.121, ч.1 ст.121 КУпАП, не доведена з огляду на положення ст.ст.69,71 КАС України та, за таких обставин, вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.
Порушення позивачем вимог пункту 9.9(б) ПДР, а саме при зупинці автомобіля на вимогу поліцейського позивач не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, судова колегія вважає доведеним.
Але вважає необхідним зазначити, що при перегляді справи про оскарження постанови про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо визначення стягнення правопорушнику. Такі дискреційні повноваження відповідно до ст. 222 КУпАП належать органам національної поліції.

Також встановлено, що суд першої інстанції закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП «по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи».
Суд при розгляді справ про оскарження постанов про адміністративне правопорушення не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.
Колегія суддів приходить до висновку, що у вимозі позивача щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, слід відмовити.
Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело частково до неправильного вирішення справи.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 205 КАС України, приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно частково скасувати, а апеляційну скаргу частково задовольнити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції задовольнити частково, постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "12" січня 2017 р. скасувати в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" травня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гресько Дмитро Володимирович вул.Покровська, 96, м.Житомир,10031
- ,