Справа № 316/1921/16-а(2-а/316/40/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2017 рокусправа № 316/1921/16-а(2-а/316/40/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.03.2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області в якому просив:

- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови в розрахунку пенсії за віком з урахуванням вимог ч.2 ст.40 Закону України Про занальнообовязкове державне пенсійне страхування;

- зобовязати Відповідача перерахувати пенсію за віком з 29.09.2016 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої зарплати в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією;

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.03.2017 року позовні вимоги було задоволено. Визнано неправомірним дії управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області щодо відмови Позивачу у призначенні пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області призначити Позивачу пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 29.09.2016 року із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за останні три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2263-XII від 09.04.1992 року Про пенсійне забезпечення військо службовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ.

З 20 серпня 2016 року ОСОБА_2 набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і 29.09.2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі з заявою встановлено зразка про призначення мені пенсії за віком (а.с. 11).

Але, УПФ України в м. Енергодарі його було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, на пенсію за віком у відповідності до ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік.

30.11.2016 року Позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2013-2015 р.р.

ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області від 13.12.2016 року №137/Т-1 Позивачу було відмовлено в задоволенні заяви Позивача.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що оскільки Позивачу вже була призначена пенсія в 2003 році, не може застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач зернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача неправомірні, оскільки в частині третій статті 45 Закону № 1058 мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим Законом, на інший, при якому показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким яким він був на час призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2003 році Позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

В свою чергу, 29.09.2016 року Позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

При цьому, на переконання пенсійного органу, Позивач має право на переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії за віком вперше, що зумовлює необхість застосування приписів ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та як наслідок показника заробітної плати, який був чинний станом на час призначення пенсії за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком Позивач звернувся вперше.

Також, як вбачається з матеріалів справи, після призначення пенсії за вислугу років Позивач продовжував працювати та працює по сьогоднішній день.

Отже, в даному випадку призначення пенсії за віком Позивачу було здійснено вперше, у звязку з чим при здійсненні розрахунку розміру пенсії мають бути застосовані приписи ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.03.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 197, ст. 198, ст. 200 ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.03.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко