Справа № 802/610/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

15 травня 2017 р. Справа № 802/610/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача: Мичківського І.П., Запорожчука А.С.,

відповідача: Зотікова Ю.М., Виростка А.В.,

третьої особи Кірічука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці справу за позовом

Калинівської міської ради

до Калинівської центральної районної лікарні, Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області;

третя особа, яка не заявляє самостійних на стороні відповідача - Калинівська районна рада

про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Калинівської міської ради до Калинівської центральної районної лікарні, Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області; третя особа, яка не заявляє самостійних на стороні відповідача - Калинівська районна рада про:

- визнання протиправними дій Калинівської центральної районної лікарні та стягнути на користь Калинівської міської ради 1506893,14 грн. як суму заборгованості по перерахуванню ПДФО;

- визнання протиправною бездіяльності Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції та зобов'язання відповідно до Податкового кодексу України стягнути суму штрафних санкцій з Калинівської центральної районної лікарні за порушення правил перерахування податку на доходи фізичних осіб.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24.04.2017 року відкрито провадження в даній справі.

В судовому засіданні судом поставлено на розгляд питання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог заявлених до Калинівської центральної районної лікарні про визнання дій протиправними та стягнення на користь Калинівської міської ради 1506893,14 грн. як суму заборгованості по перерахуванню ПДФО;

Представники позивачів не заперечували проти закриття провадження в даній частині.

Представники відповідачів не заперечували проти закриття провадження.

Представник третьої особи не заперечував проти закриття провадження в частині вимог до Калинівської центральної районної лікарні.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу, частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною першою статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У пункті 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", звернено увагу судів на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Отже, в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України розглядаються спори, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Як випливає із змісту роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, які викладені у Постанові від 20.05.2013 р. №8 та наведених норм процесуального закону критерієм віднесення спору до публічно - правового який підлягає розгляду в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України є суб'єктний склад такого спору та характер правовідносин у яких виник спір.

З аналізу наведених положень випливає, що публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є спір, у якому, по-перше, однією із сторін є суб'єкт владних повноважень, а по-друге, такий спір випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій по відношенню до позивача.

В розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, згідно статті 6 Конституції України державна влада здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу і судову. Водночас, як слідує з розділу VI Конституції України, виконавчу владу в Україні складають Кабінет Міністрів, центральні (міністерства, відомства) та місцеві (обласні, районні державні адміністрації) органи виконавчої влади.

В свою чергу, відповідно до статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування", система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

При цьому, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про місцеве самоврядування").

Як видно з матеріалів позовної заяви, відповідачем у цій справі визначено Калинівську центральну районну лікарню.

Проте, як зазначено в пункті 2.1 статуту Калинівської центральної районної лікарні, що затверджений рішення 7 сесії Калинівської районної ради 7 скликання від 25.11.2016 року №168 - Калинівська ЦРЛ - є юридичною особою комунальної форми власності.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування України", право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

В свою чергу, територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Отже, слід зазначити, що віднесення відповідача Калинівської центральної районної лікарні, не робить її органом місяцевого самоврядування. При цьому, звертаю увагу на те, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, врегульовано статтею 17 Закону України "Про місцеве самоврядування". Вказана норма чітко розмежовує "орган місцевого самоврядування" та "об'єкт комунальної власності", отже це не є тотожними поняттями.

Отже, з урахуванням вищезазначених норм чинного законодавства, Калинівська центральна районна лікарня, не відноситься ні до органів виконавчої влади ні до органів місцевого самоврядування, відтак, не є суб'єктом вданих повноважень в розумінні КАС України, а отже посадова особа такої установи не є посадовою особою суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Окремо слід зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином й беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, доходжу висновку про закриття провадження у справі в даній частині.

При цьому, керуючись п.1 ч.1ст 157 КАС України, слід роз'яснити, що якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства суд закриває провадження у справі.

Як видно із позовної заяви, позивач просить визнати протиправними дії Калинівської районної центральної районної лікарні та стягнути на користь Калинівської міської ради 1506893,14 грн. як суму заборгованості по перерахуванню ПДФО.

Отже, суд приходить до висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим, провадження по даній справі підлягає закриттю. При цьому, суд роз'яснює позивачу, що даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у адміністративній справі за позовом Калинівської міської ради до Калинівської центральної районної лікарні, Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних на стороні відповідача - Калинівська районна рада про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії слід відмовити, в частині вимог, що заявлені до Калинівської центральної районної лікарні, одночасно роз'яснивши позивачу, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду з урахуванням територіальної підсудності.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Калинівської міської ради до Калинівської центральної районної лікарні в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Калинівської районної центральної районної лікарні та стягнення на користь Калинівської міської ради 1506893,14 грн. як суму заборгованості по перерахуванню ПДФО закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна Суддя: Секретар: