Справа № 819/114/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3981/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.

суддя Каралюс В.М.,

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2017р. по справі № 819/114/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

24.01.2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, в якому просила скасувати податкове повідомлення-рішення №1/0 від 13.01.2017 року.

В обгрунтування вимог адміністративного позову позивач покликався на те, що 23.12.2016 року посадовими особами Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області була проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та складено акт про результати фактичної перевірки, в якому вказано, що позивачем порушено ст. 11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. На підставі даних висновків Бучацькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017р. № 1/НОМЕР_1 про стягнення з позивача штрафних фінансових санкцій в розмірі 10000,00 грн за продажу підакцизних тютюнових виробів за завищеними цінами.

Вважає, що реалізація за завищеними цінами пачки сигарет Честерфілд червоний була здійсненна продавцем помилково. Крім того, позивач вважала, що проведення податковим органом перевірки було здійснено незаконно та ненадано позивачу документів, які підтверджували правомірність проведення такої перевірки та обгрунтованість її підстав.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2017р. у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального права фізична особа-підприємця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 покликається фактично на доводи адміністративного позову. Крім того, позивач також подав письмові пояснення, в якому зазначає, що в матеріалах справи відсутній документ, на підставі якого відповідач проводив фактичну перевірку. Позивач зазначає, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання про витребування такого документа, відтак позивач переконаний, що судом першої інстанції порушено його право на справедливий суд.

Позивач у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримує та просить її задовольнити.

Представник відповідача заперечує проти апеляційної скарги, вважає її необгрунтованою та стверджує про дотримання податковим органом чинного законодавства щодо дотримання процедури прийняття ним оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення. Відтак, просить апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та матеріалами справи, оцінивши докази у їх сукупності, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржену постанову залишити без з огляду на наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що інспекторами Головного управління ДФС у Тернопільській області була проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, результати якої оформлені актом від 26.12.2016 року, № 500/40-00/НОМЕР_2.

Так, зі змісту даного акту встановлено, що в магазині розташованому за адресою: с. Вістря, Монастирського району, Тернопільської області, в якому здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, працівниками податкового органу виявлена роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вище від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених імпортерами таких тютюнових виробів, а саме реалізовано одну пачку сигарет Честерфілд червоний по ціні 22,55 грн, що підтверджується фіскальним чеком № 10181 від 23.12.2016 року, проте на пачці сигарет Честерфілд червоний яку реалізовано покупцю ціна вказана 17,50 грн. тобто завищення ціни становило 5,05 гривень.

На підставі даного акту Бучацькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державна фіскальна служби у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення рішення від 13.01.2017р. № 1/НОМЕР_1 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних фінансових санкцій в розмірі 10000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами з перевищенням максимально роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у порядку та спосіб визначений законом.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновком, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.106, п.14.1, ст. 14 ПК України максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Позивачем порушено ст. 11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР, а саме встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Покликання позивача на помилковість дій її продавця та написання ним пояснень під примусом зі сторони працівників відповідача суд вважає непереконливими, оскільки дане пояснення продавця було відібране в присутності позивача, було підписано продавцем. Крім того, позивач підписав акт перевірки, та, як встановлено з його змісту, жодних зауважень не подав.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне зазначити, що доводи, на які покликається позивач в адміністративному позові та в апеляційній скарзі як на підстави для скасування рішення субєкта владних повноважень полягають у апелюванні позивача до правомірності проведення фактичної перевірки. При цьому такі доводи не можуть бути підставою для визнання рішення субєкта владних повноважень, оскільки у даному спорі не оспорюється законність дій відповідача стосовно проведення ним перевірки, що за своєю суттю може бути окремою позовною вимогою. Разом з тим, позивачем не доведено, що ним у судовому порядку оспорювалась дії відповідача стосовно правомірності його дій та наявності повноважень щодо проведення ним перевірки та не доведено визнання таких дій незаконними внаслідок прийняття судом відповідного судового рішення. Відтак, суд вважає, рішення субєкта владних повноважень, які є предметом оскарження у даній справі, грунтуються на відомостях отриманих внаслідок проведення перевірки, законність якої позивачем не спростована та недоведена відповідними судовими рішеннями чи рішеннями вищестоящих органів, які ті уповноважені приймати в порядку адміністративного оскарження.

Щодо твердження позивача, що судом першої інстанції протиправно відмовлено у задоволенні клопотання про витребування документа, який був підставою для проведення фактичної перевірки, відтак про порушення права на справедливий суд, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що відмова у задоволенні клопотання є обгрунтованою з врахуванням невідповідності вимог клопотання предмету спору у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2017р. у справі № 819/114/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст ухвали складено та підписано 24.05.2017р.