Справа № 226/2041/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Редько Ж.Є.
Суддя-доповідач - Чебанов Олександр Олегович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року справа № 226/2041/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Ханової Р.Ф., Васильєвої І.А., при секретарях судового засідання - Куленко О.Д., Копиці С.В., за участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 30 січня 2017 року у справі № 226/2041/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Димитровського міського суду Донецької області із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_3, в якому просила: визнати неправомірним та скасувати рішення УСЗН від 25.08.2016 року про відмову їй у призначенні допомоги при народженні дитини та зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй одноразову державну допомогу при народження дитини, передбачену ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виходячи із розмірів за станом на 25.08.2016 року (а.с. 2-4).

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 30 січня 2017 року у справі № 226/2041/16-а адміністративний позов було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано рішення управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 10 серпня 2016 року про відмову у призначенні ОСОБА_2 допомоги при народженні дитини; зобов'язано управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_2 допомогу при народженні дитини, передбачену ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», у розмірі, встановленому на дату народження дитини (а.с. 63-68).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с. 74-76).

Позивач у судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 з 23.01.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивач народила у м. Могильові Республіки Білорусь доньку ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 09.03.2016 року (а.с. 10, 51-52).

З 04.03.2009 року до 02.09.2016 року позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Чоловік позивача і батько дитини з 28.09.2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 довідки про місце проживання, про склад сім'ї та прописки Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 02.12.2016 року та відмітки у паспорті громадянина України на ім'я позивача разом з дитиною з 02.09.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до довідок Шкловського районного споживчого товариства Могильовської області Республіки Білорусь № 479 від 15.07.2016 року та № 501 від 27.07.2016 року позивач отримала від вказаного товариства, де вона була працевлаштована по червень 2016 року, допомогу у зв'язку народженням дитини у розмірі 16400000 руб. (а.с. 12, 55).

06 липня 2016 року позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради з заявою про призначення допомоги при народженні першої дитини (а.с. 59).

Також, 06 липня 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою в якій просила здійснити запит особової справи з управлінням соціального захисту населення Республіки Білорусь місто Шклов, м. Могильов (а.с.57).

Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради рішенням від 10.08.2016 року та від 25.08.2016 року відмовило позивачу у призначенні допомоги при народженні дитини у зв'язку з тим, що зазначена допомога була виплачена у повному обсязі Могильовським обласним управлінням Фонду соціального захисту населення Республіки Білорусь, що було підтверджено листом від 02.08.2016 року (а.с.14, 58).

Згідно листа Фонду соціального захисту населення Республіки Білорусь від 02.08.2016 року, на запит відповідача було направлено лист № 500 від 27.07.2016 року Шкловського районного споживчого товариства Могильовської області Республіки Білорусь (а.с. 54).

Відповідно до листа Шкловського районного споживчого товариства Могильовської області Республіки Білорусь від 27.07.2016 року № 500, позивач у період з 02.03.2016 року по 30.06.2016 року отримувала на доньку, зокрема, допомогу у зв'язку з народженням дитини у сумі 16400000 руб. (а.с. 55).

15 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача з питання відмови у допомозі при народженні дитини.

Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради листом від 01.12.2016 року повідомило позивача, що оскільки у відповідності до статті 10 Закону № 2811-ХII мати дитини використала право на отримання допомоги при народженні дитини, а тому підстав для призначення допомоги не вбачається (а.с. 13, 23).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов до висновку, що чинним законодавством України не передбачено право уповноважених органів державної влади відмовляти у призначені спірної допомоги у разі отримання одним із батьків такої допомоги за рахунок інших осіб або за рахунок іноземних держав, тобто не за рахунок коштів Державного бюджету України.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

З метою отримання роз'яснення і вирішення спірного питання відповідно до вимог чинного законодавства України, Управлінням був додатково надісланий запит до Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації. У відповідь Департаментом соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації був доведений лист Міністерства соціальної політики України № 1119/75-16 від 13.06.2016, в якому зазначено наступне: «Статтею 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом дитиною. Оскільки мати вже використала право на отримання допомоги при народженні дитини, підстав для призначення допомоги не вбачається».

Крім цього, у відповідності до ст. 10 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про трудову діяльність та соціальний захист громадян України та Республіки Білорусь, які працюють за межами своїх держав від 17.07.1995, усі види допомог і виплат, які надаються працівникам за рахунок коштів соціального страхування, здійснюються на основі законодавства і за рахунок держави, до якої вносяться страхові внески, незалежно від місця проживання одержувача допомоги. Інші види допомог, виплат і компенсацій, які проводяться за рахунок коштів інших джерел (місцевих бюджетів) виплачуються державою, де постійно проживає сім'я одержувача допомоги, і згідно з її національним законодавством.

Дана угода на сьогоднішній день є чинною і підлягає загальнообов'язковому виконанню на всій території України.

Тобто, позивачу виплачено допомогу при народженні дитини відповідно до законодавства тієї держави, в якій вона проживала на момент народження дитини.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що в Управління були відсутні правові підстави для призначення допомоги при народженні дитини відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Таким чином, управління правомірно прийняло, рішення про відмову в призначенні позивачу даного виду допомоги.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання неправомірним рішення, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, суд першої інстанції не встановив належним чином обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та зробив помилковий висновок про наявність підстав для задоволення позову. Відтак, постанова місцевого суду підлягає скасуванню у відповідності до приписів п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 30 січня 2017 року у справі № 226/2041/16-а - задовольнити.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 30 січня 2017 року у справі № 226/2041/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 25.05.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді Р.Ф. Ханова

І.А. Васильєва