Справа № 607/14765/16-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017 Справа №607/14765/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Зубко О.Я., Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якій просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії за віком із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та сум індексації заробітної плати, починаючи з 09.09.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 09.09.2011 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та отримує пенсію державного службовця при обчисленні розміру якої не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати. Дізнавшись про порушення свого права, позивач 29.11.2016 року звернулася в Тернопільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням всіх виплат на які нараховувались та сплачувались внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а також просила здійснити перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям на 25% окладу. Своїми листами №6300/ж-11 та №631/Ж-11 від 05.12.2016 року відповідач відмовив у задоволенні її вимог, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися у відповідності до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. З 01.05.2016 року набрав чинність Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ, нормами якого не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям. Статтею 50 вказаного Закону визначено перелік виплат, які входять до складу заробітної плати державних службовців, у який не входять матеріальна допомога на оздоровлення та суми індексації заробітної плати. Також відповідач послався на те, що згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ втратив чинність Закон № №3723-ХІІ, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ передбачено право державних службовців лише на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723-ХІІ, а в подальшому вказана постанова втратила чинність повністю згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки наведені законодавчі норми були введені в дію вже після призначення їй пенсії, а також стосуються виключно порядку призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій державних службовців.

В ході судового розгляду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить зобов»язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії зі збереженням базового місяця нарахування індексації пенсії-місяця призначення пенсії.

Ухвалою суду від 26.12.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов»зання Тернопільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок пенсії за період з 09.09.2011 року по 22.06.2016 року включно залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі із врахуванням поданої заяви про уточнення вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відносно позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.09.2011 року отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Розмір пенсії обчислено із урахуванням виплат, вказаних у довідках Департаменту агропромислового розвитку ОСОБА_2 ОДА, з яких було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування без включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення. Матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати.

Відповідно до довідки №01-1404/23 від 25.11.2016 року «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Департаментом агропромислового розвитку ОСОБА_2 обласної державної адміністрації за період з 01.08.2009 року по 31.08.2011 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в загальній сумі 1207,50 грн. та 2114,81 грн. індексації заробітної плати. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року-єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування.

29.11.2016 року позивач звернулася до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою, в якій просила провести перерахунок призначеної їй пенсії за віком, включаючи всі виплати, на які нараховувалися та сплачувалися внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зокрема суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати за період 01.08.2009 року по 31.08.2011 року, а також провести перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючих державних службовців.

Листами №6300/ж-11 та №631/Ж-11 від 05.12.2016 року Тернопільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовило позивачу у задоволенні її вимог, посилаючись на те, що у відповідності до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. З 01.05.2016 року набрав чинність Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ, ст.50 якого визначено перелік складових, які враховуються при обчисленні розміру заробітної плати державних службовців, до яких не відносяться матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати. Також зазначено, що нормами даного Закону не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям. Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ втратив чинність Закон № №3723-ХІІ, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ передбачено право державних службовців лише на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723-ХІІ, а в подальшому вказана постанова втратила чинність повністю згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідачем до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії, як державному службовцю, не було взято до уваги суми інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та нараховану індексацію заробітної плати, хоча із вказаних сум сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частиною другою статті 37-1 Закону України «Про державну службу» ( в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), визначено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 01.05.2016 року набрав чинність Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, заробітна плата державних службовців складається 2. Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у звязку з виконанням обовязків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у звязку з виконанням обовязків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення).

Згідно з ст.2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст.40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва затверджена форма довідки про складові заробітної плати з врахування рішення суду, що набрала чинності з 04.03.2011року.

Згідно з абз.1 п.5 вищезазначеної постанови форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення ( перерахунку ) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

У формі довідки, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 передбачено графу - інші виплати. Як випливає із положень постанови правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2013 року № 15-1 в розмір інших виплат включаються - зокрема, грошова винагорода за стаж роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та додається у формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а4753/09/2670", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 лютого2011 року за № 210/18948.

Рішення Верховного суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить витлумачену Верховним Судом норму права, а також для всіх судів України.

Тому, зважаючи на те, що Верховний Суд України в Постанові від 28.05.2013 року дійшов висновку щодо неправомірних дій Пенсійного Фонду, який відмовився включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Отже, відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошова винагорода за стаж роботи; індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, і як наслідок підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року передбачено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України «Про державну службу», оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яку поширюється дія цих законів, скасовані.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд приходить до висновку, що зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

При цьому, твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, оскільки положення Закону України «Про державну службу» щодо проведення перерахунку пенсій державним службовцям, втратили чинність з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року, є необґрунтованими. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що доводи позивача, викладені в позовній заяві в частині зобов»язання відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, відповідно до пункту 10-1 якого, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено.

За таких обставин, суд вважає, що перерахунок пенсії позивача слід провести зі збереженням базового місяця нарахування індексації пенсії-місяця призначення пенсії.

При цьому суд зазначає, що збільшення розміру пенсії позивача на виконання рішення суду не є підставою для зміни базового місяця індексації пенсії, оскільки вказаним рішенням суду поновлюється порушене право ОСОБА_1 на отримання необхідного розміру пенсії, на який вона мала право.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов»язання відповідача провести перерахунок призначеної їй пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01 грудня 2015 року. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено внести зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, а саме: пункт 4 виключити; абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Вказані зміни застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» №292 від 06.04.2016 року, що втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 15 від 18.01.2017 року підвищено розмір заробітної плати державних службовців з 01.05.2016 року.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» втратила чинність.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як Законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 і виключено пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на листопад 2016 року, тобто на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення працюючих осіб.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, яке діяло до 01.01.2015 року, а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на листопад 2016 року воно не регламентує ані права особи на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а.

Водночас, при розв'язанні спірних правовідносин суд враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд дійшов висновку, що пенсія позивачу призначена у 2011 році на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, а її перерахунок ОСОБА_1 просить здійснити у листопада 2016 року за ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка до 01.01.2015 року дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, та на момент її звернення до відповідача із заявою від 29.11.2016 року щодо перерахунку пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ та Постанова Кабінету Міністрів України № 865, яку спершу було викладено в іншій редакції, втратили чинність і жодним іншим нормативно-правовим актом не визначено ані право особи, яка отримує пенсію державного службовця, на здійснення її перерахунку у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядку (механізму) проведення такого перерахунку та умов його здійснення.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ст. 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної їй пенсії у зв»язку із підвищенням розміру посадових окладів працюючих державних службовців у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення зазначеного перерахунку пенсії, оскільки правові норми, які передбачали можливість проведення перерахунку раніше призначених пенсій у зв»язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців втратили чинність, а тому приймаючи рішення про відмову у проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії Тернопільське об»єднань управління Пенсійного фонду України діяло на підставі та у межах наданих повноважень, у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов»язання відповідача провести перерахунок призначеної їй пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року заробітної плати працюючих державних службовців слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України із державного бюджету в користь ОСОБА_1 слід стягнути 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ч.1 ст.2, ст.9, ч.2 ст.11, ст.ст. 17,50, ч.1,2 ст.71, 86, 99, 100, 158, 160, 162, 163, 186, 244-2 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.1 ст.58 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст. 37, ст.37-1 ст.33 Закону України «Про державну службу», ст.2 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865; ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Тернопільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести з 22 червня 2016 року перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати за період з 01.08.2009 року по 31.08.2011 року включно згідно довідки Департаменту агропромислового розвитку ОСОБА_2 обласної державної адміністрації №01-1404/23 від 25.11.2016 року з розшифровкою інших виплат, з яких було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу» зі збереженням базового місяця нарахування індексації пенсії-місяця призначення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. відшкодувати ОСОБА_1 (вул. Волинська, 41 с. Підгороднє, Тернопільського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (м.Тернопіль вул.Руська,17).

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Постанову суду першої інстанції може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд з дня проголошення постанови. Якщо постанову було ухвалено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, а також у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3