Справа № 361/2393/17
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/342/17, cправа № 361/2393/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» травня 2017 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду в порядку скороченого провадження відповідно до статті 183-2 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

21 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить: - визнати протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови їй у проведенні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із заробітної плати в сумі 435,63 крб., отриману за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль за 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року; зобов'язати Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести їй перерахунок та виплату пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, починаючи з 21 жовтня 2016 року, виходячи із заробітної плати в сумі 435,63 крб., отриману за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль за 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року, з урахуванням вже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід II групи. З 01 червня 1992 року перебуває на обліку в Броварському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Працюючи продавцем районного кооперативного універмагу Броварської райспоживспілки 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року була відряджена в зону відчуження м. Чорнобиль для виконання робіт, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. На сьогоднішній день отримує мінімальний розмір пенсії.

Нещодавно позивачу стало відомо, що заробітна плата за роботу в зоні ЧАЕС за період з 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року, що виплачена в розмірі 35,63 крб. була нарахована та виплачена без урахування премії, встановленої нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і для «службового використання. Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

На даний час позивач не має можливості звернутися до підприємства з вимогою про проведення перерахунку заробітної плати, так як підприємство припинило свою діяльність без правонаступника.

Враховуючи вищевикладене, 26 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача з проханням провести перерахунок її пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 435,63 крб., отриману за роботу в м. Чорнобиль за 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року.

Листом від 05 січня 2017 року відповідач повідомив про відмову у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що позивачем не надано первинних документів, які підтверджують виплату одноразової премії в розмірі 400 крб.

Позивач вважає відмову відповідача неправомірною і такою, що порушує її право на належний соціальний захист.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року відкрито скорочене провадження у справі.

15 травня 2017 року до суду надійшли заперечення від Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на адміністративний позов, в якому відповідач зазначав про невизнання позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, з 01 червня 1992 року перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, також є інвалідом (ІІ група інвалідності) внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) Серія А № 113366, видане Київською облдержадміністрацією 06 травня 1999 року.

26 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати за роботу у зоні відчуження в сумі 435 крб. 63 коп. отриману за роботу в м. Чорнобиль за 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року.

Листом від 05 січня 2017 року відповідач повідомив про відмову у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що позивачем не надано первинних документів, які підтверджують виплату одноразової премії в розмірі 400 крб.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 безпосередньо зайнята у роботах, передбачених постановами КПРС, РМ СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 і постановою РМ СРСР і ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 665-195, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах згідно зі Списком № 1, затвердженим постановою РМ СРСР від 22 серпня 1986 року № 1173.

Із змісту довідки про заробітну плату вбачається, що за роботу в зоні відчуження за 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року позивачу нарахована та виплачена заробітна плата за роботу в зоні відчуження в сумі 35,63 крб. (18,04+17,59).

Із детальної інформації на юридичну особу вбачається, що підприємство споживчої кооперації «Районний кооперативний універмаг Броварської райспоживспілки» припинив свою діяльність без правонаступника.

Згідно із частиною першою статті 54 цього Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Заробітна плата була нарахована та виплачена без урахування премії, яка була встановлена нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і для «службового використання. Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

ОСОБА_2 праці і соціальної політики України від 13 квітня 2001 року

№ 03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і ОСОБА_3 Міністрів СРСР №964 рс від 17 травня 1986 року, ОСОБА_3 СРСР №1512-р від 24 червня 1986 року, від 17 червня 1986 р. N 207-7.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР №964 від 17 травня 1986 року голові Урядової комісії надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб.

Відповідно до підпункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено ОСОБА_3 СРСР

№1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої

30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

За змістом статей 1 й 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року

№8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1 й 12 Закону України «Про оплату праці» право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Вищий адміністративний суд у своєму рішенні від 18 лютого 2015 року в справі К/800/1607/15 дійшов висновку, що перерахунок заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідно проводити на підставі постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок №207-7 від 10 червня 1986 року та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210

«Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Перерахунок заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС необхідно проводити з врахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право особи на заробітну плату у підвищеному розмірі, за період її роботи у зоні відчуження, гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

Тобто, у позивача з незалежних від нього обставин відсутня можливість надати довідку відповідної форми через ліквідацію підприємства без правонаступника, де він працював.

Однак, на переконання суду, вказана обставина не може бути єдиною підставою до позбавлення права позивача на відповідний перерахунок пенсії.

Враховуючи, що за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, за період з 08 травня 1986 року, 12 червня 1986 року, за місцем постійної роботи позивачу виплачена заробітна плата у вересні 1986 року без урахування всіх тарифних ставок, премії та доплат, які були встановлені нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і для «службового використання», що передбачають оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 3-й, 2-й, 1-й зоні небезпеки відповідно в чотирьох, трьох, двохкратному розмірі понад збережену заробітну плату, встановлену по основному місцю роботи, а також оплату праці за роботу у вихідні дні в подвійному розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

У частині другій статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи приведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що дії позивача, направлені на реалізацію законом встановленого права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведені відповідачем заперечення по суті даного позову є немотивованими та не обґрунтованими жодними доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 72, 86, 99, 100, 159 - 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Броварський міськрайонний суд

п о с т а н о в и в:

Позов -задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із заробітної плати в сумі 435,63 крб., отриману за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль за 08 травня 1986 року й 12 червня 1986 року.

Зобов'язати Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, починаючи з 21 жовтня 2016 року, виходячи із заробітної плати в сумі 435,63 крб., отриману за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль за 08 травня 1986 року й 12 червня 1986 року, з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. При відкладенні складення постанови суду в повному обсязі на строк, який не може бути більшим ніж п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин