Справа № 815/5165/15
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5165/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року у справі за позовом Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи АТ «ІМЕКСБАНК», про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Непідприємницьке товариство Відкритий «Недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» (далі - НТ ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі ТОВ «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення», позивач) звернулось з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича (далі - Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 568 127,27 (п'ятсот шістдесят вісім тисяч сто двадцять сім гривень 27 коп.), розміщених у АТ «ІМЕКСБАНК» на поточних рахунках №3002 (залишок - 24 272,82 грн.) та №26 01 (залишок - 543 854,45 грн.) згідно договору банківського рахунку №163 від 06.08.2010 року;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 24 978 000,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку відкритому у АТ «ІМЕКСБАНК» па підставі договору №27 від 02 червня 2011 року та нарахованих за цим договором відсотків у розмірі 17 792,57 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 1 475 592,93 грн., що знаходяться на депозитному рахунку відкритому у АТ «ІМЕКСБАНК» на підставі договору №30 від 07 червня 2011 року та нарахованих за цим договором відсотків у розмірі 2 425,63 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 3 960 000,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку відкритому у АТ «ІМЕКСБАНК» на підставі договору від 31 серпня 2012 року та нарахованих за цим договором відсотків у розмірі 16 924,95 грн.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійні активи у розмірі 568 127, 27 грн. (п'ятсот шістдесят вісім тисяч сто двадцять сім гривень. 27 копійок), розміщених у АТ «ІМЕКСБАНК» на поточних рахунках №3002 (залишок 24 272,82 грн.) та №001 (залишок 543 854, 45 грн.) згідно договору банківського рахунку №163 від 06.08.2010 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійні активи у розмірі 30 450 736, 08 (тридцять мільйонів чотириста п'ятдесят тисяч сімсот тридцять шість грн. 08 коп.), розміщені на депозитних рахунках, а також нараховані, але не виплачені відсотки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «ІМЕКСБАНК» було зберігачем активів НТ ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд». У зв'язку з відкликанням Національним Банком України банківської ліцензії АТ «ІМЕКСБАНК» та запровадженням тимчасової адміністрації позивачем обрано нового зберігача активів - АБ «УКРГАЗБАНК». З метою передачі пенсійних активів від АТ «ІМЕКСБАНК» до АБ «УКРГАЗБАНК» позивач звернувся із відповідним листом до Уповноваженої особи, але отримав відповідь, що активи будуть повернуті у порядку, визначеному Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення», а задоволення вимог щодо залишків грошових коштів на рахунках будуть здійснюватись у черговості, передбаченій ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак жодних дії з повернення цих активів Уповноваженою особою не здійснено.

Таку бездіяльність Уповноваженої особи позивач вважає протиправною, оскільки активи пенсійного фонду є власністю вкладників цього фонду, а не самого фонду як юридичної особи, та відповідно до вимог чинного законодавства не можуть бути включені до ліквідаційного балансу комерційного банку.

Представник Уповноваженої особи письмово заперечував проти позовної заяви з тих підстав, що АТ «ІМЕКСБАНК», від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа, вважають позовні вимоги НТ ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі ТОВ «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» необґрунтованими, безпідставними та такими, що не можуть бути задоволені судом, з огляду на наступне. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює статус відповідача на момент виникнення спірних правовідносин, є ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до положень якого Фонд гарантує повернення коштів за банківським вкладом лише фізичним особам. При цьому, учасники позивача не є вкладниками у розумінні положень цивільного законодавства, а позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами. За таких умов не можуть застосовуватися положення Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно. Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду не надходило. При цьому, 16.10.2015 року засобами електронного зв'язку від представника Фонду надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову, у яких зазначено, що Фонд не визнає позовні вимоги, з огляду на наступне. Позивач не є вкладником, на якого поширюються гарантії Фонду відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, пенсійні активи до Фонду не передавалися, а кошти, стосовно яких позивачем заявляються вимоги, розміщені безпосередньо у банківській установі як вклад юридичної особи.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року прийнятою в порядку письмового провадження, адміністративний позов Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, АТ «ІМЕКСБАНК» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 568 127,27 (п'ятсот шістдесят вісім тисяч сто двадцять сім гривень 27 коп.), розміщених у АТ «ІМЕКСБАНК» на поточних рахунках №3002 та №3001 згідно договору банківського рахунку №163 від 06.08.2010 року.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 24 978 000,00 грн. (двадцять чотири мільйони дев'ятсот сімдесят вісім тисяч гривень), що знаходяться на депозитному рахунку відкритому у АТ «ІМЕКСБАНК» на підставі договору №27 від 02 червня 2011р. та нарахованих за цим договором відсотків у розмірі 17 792,57 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 1 475 592,93 грн. (один мільйон чотириста сімдесят п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто дві гривні дев'яносто три копійки), що знаходяться на депозитному рахунку відкритому у АТ «ІМЕКСБАНК» на підставі договору №30 від 07 червня 2011 року та нарахованих за цим договором відсотків у розмірі 2 425,63 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» пенсійних активів у розмірі 3 960 000,00 грн. (три мільйони дев'ятсот шістдесят тисяч гривень), що знаходяться на депозитному рахунку відкритому у АТ «ІМЕКСБАНК» на підставі договору від 31 серпня 2012 року та нарахованих за цим договором відсотків у розмірі 16 924,95 грн.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33-Б) повернути Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Л.Первомайського, 4) пенсійні активи у розмірі 568 127, 27 грн. (п'ятсот шістдесят вісім тисяч сто двадцять сім гривень двадцять сім копійок), розміщених у АТ «ІМЕКСБАНК» на поточних рахунках №3002 та №001, згідно договору банківського рахунку №163 від 06.08.2010 року.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33-Б) повернути Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Л.Первомайського, 4) пенсійні активи у розмірі 30 450 736, 08 (тридцять мільйонів чотириста п'ятдесят тисяч сімсот тридцять шість гривень вісім копійок), розміщені на депозитних рахунках, а також нараховані, але не виплачені відсотки.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На зазначену постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано апеляційну скаргу.

Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд».

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за згодою сторін у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що НТ ВНПФ Перший національний відкритий пенсійний фонд зареєстровано 17.08.2004 року за №0000942, основним видом діяльності є (Код КВЕД 65.30) «недержавне пенсійне забезпечення».

07.08.2013 року між НТ ВНПФ Перший національний відкритий пенсійний фонд в особі ТОВ Адміністратор недержавного пенсійного фонду Пенсійне забезпечення та АТ «ІМЕКСБАНК» укладено договір про обслуговування недержавного пенсійного фонду зберігачем, строком дії до 07.08.2016 року (т.1 а.с. 19-23).

06.08.2010 року між AT «ІМЕКСБАНК» та ВНПФ «Перший національний недержавний пенсійний фонд» (від імені якого на підставі договору про управління активами пенсійного фонду від 11.02.2008 року виступило TOB «АНПФ «Пенсійне забезпечення») укладено договір банківського рахунку №163 (у національній валюті), відповідно до якого Банк відкрив позивачу поточний рахунок (рахунки) у національній валюті №№ 3001, 3002 та зобов'язався приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходили позивачеві, виконувати розпорядження позивача щодо перерахування і видачі відповідних сум з Рахунку та проведення інших операцій за рахунком у межах, встановлених операційним часом Банку. Договір укладено на невизначений строк (т.1 а.с. 79-85).

02.06.2011 року Непідприємницьким товариством Відкритий недержавний песійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд», від імені якого згідно Договору про управління активами пенсійного фонду від 12 лютого 2011 року діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення», та Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» було укладено Договір банківського вкладу № 27 («Зручний») (т.1 а.с. 87-95).

Відповідно до Розділу 1 цього Договору АТ «ІМЕКСБАНК» відкрив ВНПФ «Перший національний недержавний відкритий фонд» вкладний рахунок №3004 та прийняв, перераховані йому на рахунок у безготівковій формі грошові кошти у сумі 10 000 000,00 (десять мільйонів) гривень 00 копійок. Кінцевий термін повернення вкладу згідно Договору 01.06.2012 року. Відсоткова ставка на ліміт рахунку та на суму, що перевищує ліміт, встановлюється у розмірі - 9 (дев'ять) відсотків річних. Додатковою угодою №5 від 30.05.2014 року до цього Договору строк дії Договору продовжено до 29.05.2015 року.

Як вбачається з виписки про операції за 27.01.2015 року, станом на 26.01.2015 року, заборгованість по відсотках за цим Договором складала 17 792,57 грн. (т.1 а.с. 96), а залишок коштів складає 24 978 000,00 грн.

07.06.2011 року між Непідприємницьким товариством Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд», від імені якого згідно Договору про управління активами пенсійного фонду від 12 лютого 2011 року діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення», та Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» укладено Договір №30 банківського вкладу («Стандарт + ») (т.1 а.с. 97-105).

Відповідно до Розділу 2 цього Договору АТ «ІМЕКСБАНК» відкрило ВНПФ «Перший національний відкритий фонд» вкладний рахунок №3006 та прийняло перераховані на банківський рахунок у безготівковій формі грошові кошти у сумі 842 604 (вісімсот сорок дві тисячі чотири) гривні 06 копійок. Кінцевий термін повернення вкладу 09.06.2012 року, відсоткова ставка на ліміт рахунку та на суму, що перевищує ліміт, встановлюється у розмірі - 16,5 (шістнадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних. Додатковою угодою №5 від 15.07.2014 року до Договору строк дії Договору встановлено з 07.06.2011 року по 17.07.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, остання виплата позивачу відсотків, нарахованих за період з 21.12.2014 року по 20.01.2015 року за вказаним Договором здійснена 21.01.2015 року.

Станом на 26.01.2015 року сума заборгованості АТ «ІМЕКСБАНК» перед позивачем за даним за Договором складала 2 425,63 грн. (при відсотковій ставці 10%), що підтверджується випискою з особового депозитного рахунку від 27.01.2015 року та випискою з особового процентного рахунку від 27.01.2015 року, відповідно до яких залишок коштів на депозитному рахунку складає 1 475 592,93 грн., а сума відсотків становить 2 425,63 грн. (т.1 а.с. 106-107).

31.08.2012 року між Непідприємницьким товариством Відкритим недержавним фондом «Перший національний відкритий пенсійний фонд», від імені якого згідно Договору про управління активами пенсійного фонду від 12 лютого 2011 року діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення», та Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» укладено Договір банківського вкладу №60 («Зручний») (т.1 а.с. 108-113).

Відповідно до Розділу 1 цього Договору АТ «ІМЕКСБАНК» відкрило ВНПФ «Перший національний відкритий фонд» вкладний рахунок №3005 та прийняло, перераховані на банківський рахунок у безготівковій формі грошові кошти у сумі 4 100 000,00 (чотири мільйони тисяч грн. 00 коп.) грн. Кінцевий термін повернення вкладу 30.03.2013 року, відсоткова ставка на ліміт рахунку та на суму, що перевищує ліміт, заявляється у розмірі - 14,5 (чотирнадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних. Додатковою угодою №2 від 29.08.2014 року до Договору строк дії Договору встановлено з 31.09.2012 року по 28.08.2015 року.

Остання виплата позивачу відсотків, нарахованих за період 28.11.2014 року по 31.12.2014 року за цим Договором, здійснена 30.12.2014 року.

Станом на 26.01.2015 року сума заборгованості АТ «ІМЕКСБАНК» перед позивачем за вказаним Договором складала 16 924,95 грн., що підтверджується випискою з особового депозитного рахунку від 26.01.2015 року та випискою з особового процентного рахунку від 27.01.2015 року. Згідно наданих документів вбачається, що залишок коштів на депозитному рахунку складає 3 960 000, 00 грн.

Постановою Правління Національного банку України №50 від 26.01.2015 року АТ «ІМЕКСБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних.

26.01.2015 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №16 розпочато процедуру виведення АТ «ІМЕКСБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (строком на три місяці з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року включно) та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича.

23.04.2015 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №84 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ІМЕКСБАНК» по 26.05.2015 року включно.

21.05.2015 року Постановою Правління Національного банку України №330 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «ІМЕКСБАНК» з 27.05.2015 року.

27.05.2015 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №105 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 27.05.2015 року та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27.05.2015 року по 26.05.2016 року включно.

07.05.2015 року Радою Фонду ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» прийнято рішення про розірвання договору про обслуговування недержавного пенсійного фонду зберігачем від 07.08.2013 року.

Радою Фонду в якості зберігача пенсійних активів обрано АБ «УКРГАЗБАНК».

23.06.2015 року між позивачем та АБ «УКРГАЗБАНК» укладено Договір №1/2015 про обслуговування зберігачем недержавного пенсійного фонду (т.1 а.с. 55-61), договір про обслуговування рахунка в цінних паперах №5 від 24.06.2015 року (т.1 а.с. 62-69), Договір банківського рахунку №042/197/ІРКО-15 недержавного пенсійного фонду з правом розпорядження рахунками іншими юридичними особами (т.1 а.с. 70-78).

Листом №29 від 01.07.2015 року Радою ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» повідомлено Уповноважену особу про розірвання договору обслуговування недержавного пенсійного фонду, укладення такого договору із АБ «УКРГАЗБАНК» (т.1 а.с. 53).

Зазначений лист також містив прохання ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» щодо виконання Уповноваженою особою зобов'язань щодо передачі всіх пенсійних активів та належної документації новому зберігачу АБ «УКРГАЗБАНК» відповідно до положень ч.6 ст.45 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» та підписати угоду про розірвання договору (т.1 а.с. 53).

У відповідь на звернення ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» Уповноваженою особою листом від 17.07.2015 року №4046 повідомлено раду ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд», що статтею 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що активи пенсійного фонду (окрім депозитів) повертаються відповідно до Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення». Тому, активи пенсійного фонду, визначені індивідуальними ознаками, як то папери, можуть бути передані у визначеному порядку. Задоволення вимог до Банку щодо залишків грошових коштів на рахунках будуть здійснюватись у черговості, передбаченій статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (т.1 а.с. 54).

У зв'язку з незгодою із вищезазначеним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні засади недержавного пенсійного забезпечення в Україні та регулює правовідносини, пов'язані з цим видом діяльності, є Закон України «Про недержавне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 року №1057-IV.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» система недержавного пенсійного забезпечення - це складова частина системи накопичувального пенсійного забезпечення, яка ґрунтується на засадах добровільної участі фізичних та юридичних осіб, крім випадків, передбачених законами, у формуванні пенсійних накопичень з метою отримання учасниками недержавного пенсійного забезпечення додаткових до загальнообов'язкового державного пенсійного страхування пенсійних виплат.

Суб'єктами недержавного пенсійного забезпечення є, зокрема, недержавні пенсійні фонди; вкладники та учасники пенсійних фондів (ч.2 ст.2 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення»).

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» вкладник недержавного пенсійного фонду - особа, яка сплачує пенсійні внески на користь учасника шляхом перерахування грошових коштів до недержавного пенсійного фонду відповідно до умов пенсійного контракту та закону, а учасник пенсійного фонду - фізична особа, на користь якої сплачуються (сплачувалися) пенсійні внески до пенсійного фонду та яка має право на отримання пенсійних виплат або отримує такі виплати з пенсійного фонду згідно із цим Законом.

Разом з тим, недержавний пенсійний фонд - юридична особа, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення. Використання пенсійних активів для інших цілей забороняється.

Згідно з положеннями ст. 44 Закону «Про недержавне пенсійне забезпечення» недержавний пенсійний фонд може обслуговуватися тільки одним зберігачем. Усі операції з пенсійними активами пенсійного фонду здійснюються через зберігача. Поточні рахунки пенсійного фонду відкриваються у зберігача. Пенсійні активи пенсійного фонду в формі цінних паперів та документи, які підтверджують право власності на пенсійні активи в інших формах, зберігаються у зберігача.

Частиною 1 ст.51 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» передбачено, зокрема, що сума пенсійних коштів усіх учасників пенсійного фонду дорівнює чистій вартості активів пенсійного фонду. Відповідно до статті 1 цього ж Закону України чиста вартість активів пенсійного фонду - різниця між вартістю активів пенсійного фонду на день проведення підрахунку та сумою зобов'язань пенсійного фонду, що підлягають виконанню на день проведення підрахунку.

Згідно з вимогами частини 3 статті 7 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» пенсійні кошти, що обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду, є власністю такого учасника та використовуються на цілі, визначені цим Законом.

Тобто недержавний пенсійний фонд розпоряджається виключно пенсійними активами (коштами), які обліковуються на індивідуальних пенсійних рахунках учасників фонду та являються власністю таких учасників.

Як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.04.2014 року К/800/54289/13, незалежно від того на підставі якого правочину активи пенсійного фонду були розміщені у банку (чи то за договором банківського вкладу, чи то за договором про управління активами) банк, що ліквідується зобов'язаний повернути пенсійні активи в повному обсязі їх законному розпоряднику, визначеному Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Статтею 6 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсійні фонди не мають на меті одержання прибутку на користь одноосібного засновника або для його подальшого розподілу між засновниками. Недержавне пенсійне забезпечення є для пенсійних фондів виключним видом діяльності. Провадження пенсійними фондами іншої діяльності, не передбаченої цим Законом, забороняється. Активи пенсійного фонду формуються за рахунок внесків до пенсійного фонду (пенсійних внесків) та інших надходжень до пенсійного фонду.

Таким чином, єдиними власниками чистих активів недержавного пенсійного фонду є фізичні особи-учасники такого фонду. Відтак, всі угоди, укладені від імені позивача з пенсійними активами, укладаються не на користь позивача, а на користь власників цих пенсійних активів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 48 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків.

З огляду на зазначене, пенсійні активи позивача, який є відкритим пенсійним фондом, не можуть бути будь-яким забезпеченням, і не можуть управлятись як пенсійні активи безпосередньо банком.

При цьому, держава гарантує збереження пенсійних активів шляхом заборони їх використання не за цільовим призначенням.

Таким чином, імперативна заборона включати пенсійні активи до ліквідаційної маси банків встановлює пряму заборону виконувати будь-які зобов'язання фінансової установи (банку) за рахунок цих пенсійних активів.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно положень ст.3 цього Закону установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд).

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно до вимог ч.1 ст.26 цього ж Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Функції з ліквідації банку відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконує Уповноважена особа Фонду.

Підпунктом 17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

При цьому, за правилами ч.2 ст.46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Аналогічні положення закріплені в Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженому Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2 (далі - Положення).

Згідно до вимог п.п.2.10. п.2 Положення Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов'язана вжити заходів щодо передачі активів недержавних пенсійних фондів до іншого зберігача, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю іншому управителю відповідно до вимог законодавства України. При цьому, визначення конкретного банку, в який мають бути повернені пенсійні активи, має бути здійснено позивачем відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, відповідно до положень чинного законодавства України, відповідачі не мають жодних повноважень на використання пенсійних активів НТ ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд», які наразі перебувають у їх розпорядженні. Відтак, єдиної дією, яку можливо вчинити з такими активами, є їх повернення позивачеві.

При цьому, колегія суддів зазначає, що установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку є саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який здійснює свої повноваження, у тому числі, через Уповноважену особу.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян