Справа № 320/1165/15-ц
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Київ К/800/3218/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді суддів:Іваненко Я.Л., Заїки М.М., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про припинення бездіяльності державного виконавця, зобов'язання вчинити певні дії, скасування постанови за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кращук К.Л. незаконними та скасування постанови від 16 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування позову посилався на незаконність оскаржуваної постанови, оскільки рішення суду, на виконання якого 06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації зареєструвати автомобіль OPEL ASTRA зі сплатою необхідних платежів, й досі не виконане, а державним виконавцем не вжито всіх передбачених законодавством заходів для його виконання. Вказує, що при здійсненні вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Каращук К.Л. не виконані норми Законів України «Про виконавче провадження» та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», які зобов'язують державного виконавця у випадку невиконання рішення суду протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. щодо здійснення виконавчого провадження № 45515904 з примусового виконання виконавчого листа № 32013252/13ц, виданого 06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації зареєструвати автомобіль OPEL ASTRA зі сплатою необхідних платежів.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. від 16 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 32013252/13ц, виданого 06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації зареєструвати автомобіль OPEL ASTRA зі сплатою необхідних платежів.

Зобов'язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. вжити всіх передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення суду про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації зареєструвати автомобіль OPEL ASTRA зі сплатою необхідних платежів, а в разі невиконання боржником вказаного рішення суду - звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. від 16 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 32013252/3ц, виданого 06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації зареєструвати автомобіль ОРЕL АSТRА зі сплатою необхідних платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів касаційної скарги вказує, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 32013252/13ц, виданого 06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, вжито усіх заходів з його примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з тим, від представника відповідача І.О. Юрчик надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з великою кількістю справ, що призначені на 23 травня 2017 року та неможливістю уповноваженого представника прибути у дане судове засідання.

В матеріалах касаційної скарги містяться довіреності на представництво інтересів відповідача в судових органах, видані, зокрема, на ім'я Іваниці О.О., яка підписала касаційну скаргу, Кушової І.Б., яка підписала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, та Юрчик І.О.

Відповідно до частини 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Згідно частини 1 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю.

Враховуючи, що Кодекс адміністративного судочинства України не обмежує кількість представників органу, які можуть представлять його інтереси в суді, а до клопотання І.О. Юрчик не додано доказів неможливості прибуття в судове засідання інших представників відповідача, судова колегія не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання І.О. Юрчик про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 221 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є опікуном недієздатної ОСОБА_10, яка є інвалідом з дитинства і якій в порядку гуманітарної допомоги передано автомобіль ОРЕL АSТRА, кузов НОМЕР_1, 2005 року випуску.

06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист по справі № 32013252/13ц про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації зареєструвати автомобіль ОРЕL АSТRА, кузов НОМЕР_1, 2005 року випуску зі сплатою необхідних платежів.

03 квітня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_4 про примусове виконання вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45515904. Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана сторонам виконавчого провадження, з наданням боржнику строку для самостійного виконання вимог виконавчого документа.

В ході примусового виконання виконавчого листа № 32013252/13ц, виданого 06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, Департаментом соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації на адресу Державної виконавчої служби України неодноразово надсилалися листи про неможливість виконання ним вказаного рішення суду у зв'язку з відсутністю 8000 грн. для реєстрації автомобіля.

26 січня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду на Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

11 березня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. за невиконання рішення суду, винесено постанову про накладення штрафу, якою на Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації накладено штраф у розмірі 1 360,00 грн.

15 березня 2015 року за вих. №45515904/2 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. направив до Жовтневого РВ ЗГУМВС України в Запорізькій області подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації.

16 березня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45515904 на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець не вжив усіх передбачених чинним законодавством заходів задля неупередженого, своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішення суду, на виконання якого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано 06 жовтня 2014 року виконавчий лист N 32013252/13-ц про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації зареєструвати автомобіль ОРЕL АSТRА, кузов НОМЕР_1, 2005 року випуску зі сплатою необхідних платежів. Зокрема: не перевірив сутність причини невиконання боржником рішення суду в частині зазначення ним необхідності сплати саме 8000 грн., складові цієї суми, враховуючи набрання чинності з 01 січня 2015 року відповідного закону про внесення змін до Податкового кодексу України щодо скасування збору за першу реєстрацію автомобілів; задля виконання судового рішення не використав свого права та не виконав свого обов'язку по зверненню до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання дій (бездіяльності) державного виконавця Каращук К.Л. щодо здійснення даного виконавчого провадження протиправними; визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження та її скасування; зобов'язання державного виконавця вжити всіх передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення суду, а в разі невиконання боржником рішення суду - звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 45515904 від 16 березня 2015 року.

При цьому зазначив про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо здійснення виконавчого провадження № 45515904, оскільки вказані вимоги у цій справі безпосередньо пов'язані з передчасним та незаконним закінченням виконавчого провадження, в той час як обставин, які б свідчили про інші дії, або бездіяльність державного виконавця, що призвели до невиконання судового рішення у визначеному законом порядку, та якими б було грубо порушено права стягувача, і відповідно були підставою для судового захисту цих прав, під час розгляду цієї справи не встановлено.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон - № 606-XIV) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права й обов'язки державного виконавця при виконанні судового рішення встановлено статтею 11 Закону № 606-XIV, зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 49 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною 3 статті 75 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 75 вказаного Закону у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно ж статті 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Отже, нездійснення боржником дій по виконанню рішення зобов'язального характеру не звільняє державного виконавця від покладеного на нього обов'язку вживати всіх передбачених Законом № 606-XIV заходів для примусового виконання такого рішення. При цьому, накладення штрафів й внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам є видом відповідальності за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання та за його невиконання без поважних причин, але не є самостійними виконавчими діями.

Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що в ході виконання виконавчого листа № 32013252/13ц, виданого 06 жовтня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, державним виконавцем не було вчинено всіх залежних від нього дій, у тому числі, передбачених статтею 11 Закону № 606-XIV, зокрема, звернення до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Разом з тим, відповідно до постанови державного виконавця від 16 березня 2015 року виконавче провадження було закінчено не у зв'язку з неможливістю виконати рішення без участі боржника, як передбачено частиною 3 статті 75 Закону № 606-XIV, а саме у зв'язку із вжиттям державним виконавцем всіх заходів примусового виконання рішення суду, передбачених статтею 75 Закону № 606-XIV, якими останній визначив вчинення дій щодо накладення на боржника штрафів та направлення подання до Жовтневого РВ ЗГУМВС України в Запорізькій області про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації.

В той же час, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження факту правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження без вчинення необхідних виконавчих дій, передбачених Законом № 606-XIV.

Крім того, закінчення виконавчого провадження в даному випадку позбавляє позивача права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання і фактично узаконює невиконання судового рішення, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини вважається порушенням права на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 16 березня 2015 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з вимогами законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх не спростовують і ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.М. Заїка М.І. Мойсюк