Справа № 812/725/17
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

29 травня 2017 року СєвєродонецькСправа № 812/725/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до центрального органу виконавчої влади з питань виконання покарань України про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до центрального органу виконавчої влади з питань виконання покарань України, в якому позивач просить:

- зобов'язати відповідача евакуювати громадянина України ОСОБА_1, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Слов'яносербській виправній колонії (№ 60), з населеного пункту смт Лозівський Слов'яносербського району Луганської області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються свої повноваження, на підконтрольну Україні територію;

- стягнути з відповідача на свою користь компенсацію у розмірі 1500000,00 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв'язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

В позовній заяві позивач вказав відповідачем центральний орган виконавчої влади з питань виконання покарань України.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року № 225, яке діяло до 16 травня 2017 року, Державна пенітенціарна служба України (ДПтС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації. Згідно з підпунктом 4 пункту 3 зазначеного положення основними завданнями ДПтС є контроль за дотриманням прав людини і громадянина, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань, реалізацією законних прав та інтересів засуджених та осіб, узятих під варту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 2016 року № 343 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну пенітенціарну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, та установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної пенітенціарної служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року № 228, Міністерство юстиції України (Мін'юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Відповідно до підпунктів 2-5, 2-7, 91 пункту 3 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року № 228, основними завданнями Мін'юсту є: забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації; контроль за дотриманням прав людини і громадянина, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань, реалізацією законних прав та інтересів засуджених та осіб, узятих під варту; перевірка стану виконання органами державної влади зобов'язань, узятих за міжнародними договорами України з питань міжнародно-правових відносин і правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, надання рекомендацій щодо поліпшення відповідної роботи, внесення пропозицій щодо усунення виявлених порушень і недоліків та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях.

З урахуванням наведеного вище, позивачу необхідно уточнити відповідача, зазначивши його найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти, якщо такі позивачу відомі.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами 4 і 5 статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

Адміністративний позов згідно з частиною 4 статті 105 КАС України може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (частина друга статті 21 КАС України).

Враховуючи викладене, позивачу необхідно привести зміст позовних вимог у відповідність із приписами частини другої статті 21, частини четвертої статті 105 КАС України, а також зазначити, на відшкодування якої шкоди (матеріальної та/або моральної), заявлена до стягнення з відповідача компенсація у розмірі 1500000,00 грн.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо.

В позовній заяві позивачем зазначено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що позивач не має коштів для його сплати внаслідок відбування покарання у виді довічного позбавлення волі та не забезпечення роботою не з його вини.

Згідно із статтею 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Частиною 1 статті 88 КАС України регламентовано, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

На підтвердження обставин, зазначених в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, позивачем не надано жодного доказу. У зв'язку з цим суд пропонує позивачу на підтвердження обставин відсутності коштів для сплати судового збору внаслідок відбування покарання у виді довічного позбавлення волі та не забезпечення роботою не з вини позивача надати відповідні докази.

Згідно з частиною 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При встановленні строку, достатнього для усунення недоліків позовної заяви, суд враховує таке.

В позовній заяві позивач заявив клопотання повідомити про ухвалене рішення по справі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. З цього суд робить висновок, що позивач та ОСОБА_2 є близькими родичами.

Згідно з абзацом 3 частини 5 статті 151 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені до довічного позбавлення волі мають право одержувати один раз на місяць короткострокове побачення та один раз на два місяці тривале побачення з близькими родичами (подружжя, батьки, діти, всиновлювачі, всиновлені, рідні брати і сестри, дід, баба, онуки).

З огляду на викладене, суд встановлює строк для усунення недоліків позовної заяви - два місяці з дня отримання ОСОБА_2 ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до центрального органу виконавчої влади з питань виконання покарань України про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом двох місяців з дати отримання даної ухвали ОСОБА_2 усунути недоліки позовної заяви шляхом надання уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 105, 106 КАС України, та її копії для вручення відповідачу, надання доказів на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачеві та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому проваджені або згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.О. Кисельова