Справа № 826/11664/16
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Парінова А.В.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦШИНА Україна» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, де третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦШИНА Україна», та просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення її до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати подати до Фонду додаткову інформацію про неї як вкладника ПАТ «КБ «Хрещатик».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 04.04.2016 між ТОВ «СПЕЦШИНА Україна» (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) було укладеного договір безпроцентної позики (у вигляді поворотної фінансової допомоги) на суму позики 160000 грн., що також підтверджується замовленням на позику.

04 Квітня 2016 року на виконання умов вищенаведеного договору ТОВ «СПЕЦШИНА Україна» направило до ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» платіжне доручення від 04.04.2016 №50 про перерахування з рахунку ТОВ «СПЕЦШИНА Україна» НОМЕР_2 на рахунок ОСОБА_3 (НОМЕР_1) безпроцентної позики у сумі 160 000 грн.

Однак, платіжне доручення від 04.04.2016 №50 не було виконано Банком, у зв'язку з незадовільним фінансовим станом платіжної дисципліни ПАТ «КБ «Хрещатик», який полягав у тому числі й у відсутності достатньої кількості готівки в касах/банкоматах Банку та вибірковому виконанні платіжних доручень клієнтів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу.

21 Квітня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №560, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» до 04 червня 2016 року включно та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича.

26 Квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко Ігоря Івановича із заявою, в якій просила включити її до реєстру кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» для отримання 160 000 грн., відповідності до договору безпроцентної позики (у вигляді поворотної фінансової допомоги) від 04.04.2016.

Однак, листом від 31.05.2016 №41/3-12/3456 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенко І.І. повідомив позивача, що усі платіжні доручення, які надійшли до банку, але не були проведені банком у зв'язку із введенням тимчасової адміністрації, були повернуті клієнтам як невиконані із зазначенням причин невиконання, а тому підстави для включення її до реєстру кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик», - відсутні.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що на рахунку позивача, відкритому в ПАТ «КБ «Хрещатик», відсутні кошти, у відповідача не виникало обов'язку включати інформацію про позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку з чим бездіяльність з боку відповідача відсутня.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (Далі - Закон №4452-VI).

Відповідно до статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону №4452-VI. Серед таких функцій є здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідних фінансових санкцій і накладення адміністративних штрафів.

Наведене свідчить про те, що функції Фонду пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

Колегія суддів свідома щодо наявності правового висновку Верховного Суду України у постанові від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15, суть якого у тому, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку, належить розглядати в порядку господарського судочинства, однак, вважає, що застосування норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у контексті спірних правовідносин є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутством є визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 2 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

З наведеного випливає, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, частиною третьою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним Законом, що визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює, що дія Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

В свою чергу норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачають особливу процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, відмінну від порядку ліквідації банкрута, яка здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства згідно із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме: виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснюється на підставі відповідної постанови Правління Національного банку України за правилами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що не передбачає порушення справи про банкрутство в господарському суді.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що за суб'єктним складом відповідачів та характером виконуваних ними функцій дана справа є публічно-правовим спором, оскільки Фонд та уповноважена особа Фонду виконують владні управлінські функції, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у тому числі з виконання дій із забезпечення виведення банку з ринку та організації виплат відшкодувань за вкладами.

Згідно з частиною першою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

На переконання колегії суддів, даний спір з приводу виконання відповідачами функцій з організації виплати відшкодування за вкладами має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Аналізуючи наявність правових підстав до задоволення позовних вимог та правильність висновків суду першої інстанції з цього приводу, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, обов'язковою умовою для отримання гарантованого відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є наявність договору, укладеного з банком, відкриття вкладнику рахунку в банку та існування вкладу (коштів) на такому рахунку.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у розмірі менше 10 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_3 було відкрито рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «Хрещатик».

04 Квітня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦШИНА Україна» на виконання умов договору безпроцентної позики (у вигляді поворотної фінансової допомоги), укладеного із позивачем, направило до ПАТ «КБ «Хрещатик» платіжне доручення від 04.04.2016 №50 про перерахування з рахунку ТОВ «СПЕЦШИНА Україна» НОМЕР_2 на рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1 безпроцентної позики у сумі 160 000 грн., яке не було виконано Банком, у зв'язку з незадовільним фінансовим станом платіжної дисципліни ПАТ «КБ «Хрещатик», який полягав в тому числі й у відсутності достатньої кількості готівки в касах/банкоматах Банку та вибірковому виконанні платіжних доручень клієнтів.

Відповідно до банківської виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 №2620.0.001.194195за період з 04.04.2016 по 31.05.2016 кошти на рахунок позивача від третьої особи не надходили, а залишок становить 0,00 грн.

Відтак, враховуючи, що на рахунку позивача, відкритому в ПАТ «КБ «Хрещатик», відсутні кошти, тобто відсутній вклад в банку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав до зобов'язання відповідача включати інформацію про позивачку до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2017 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 23 травня 2017 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Парінов А.Б.

Бєлова Л.В.