Справа № 285/595/17
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/595/17

провадження в справі 2-а/0285/408/17

22 травня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………..Савицької Л. Й.

за участю секретаря……….Дуянової Г. Г.

сторін:

ОСОБА_3

представника ОСОБА_4

представників ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_7

до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Новоград-Волинському

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку страхової виплати з врахуванням більшого заробітку, який був у нього під час настання страхового випадку у 1979 році та зобов'язати його провести вказаний перерахунок.

Свої вимоги мотивує тим, що працюючи штампувальником на ПАТ «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» (далі - Завод) 29.10.1979 року з ним стався нещасний випадок, через що 06.02.1984 року висновком Новоград-Волинського ЛТЕК йому була присвоєна стійка втрата працездатності на 60 % та ІІІ-тя група інвалідності на безстроковий термін. У зв'язку з втратою професійної діяльності Заводом йому проводились страхові виплати, проте у серпні 2001 року Завод передав його страхову справу до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд страхування), де йому продовжили відповідні виплати, спочатку в сумі 100 грн. 26 коп., а після перерахунку у грудні 2006 року - 118 грн. 50 коп. Фонд страхування, здійснюючи перерахунок у 2006 році, врахував його заробітну плату на легкій праці станом на 2001 рік, а не на момент настання нещасного випадку у 1979 році, яка повинна становити 293 грн. Після його звернення про здійснення перерахунку вже з врахуванням вказаного показника, отримав відмову, яку вважає неправомірною та такою, що порушує його законне право на страхові виплати у зв'язку з втратою працездатності, тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі та надали від Заводу Довідку про доходи № 45 від 27.03.2017 року (далі - Довідка №45) з розрахунком заробітної плати позивача до настання нещасного випадку за період з 01.01.1975 року по 31.12.1979 рік, відповідно до якої просили провести перерахунок страхових виплат.

Представники Фонду страхування позов не визнали просили відмовити повністю, за безпідставністю, мотивуючи тим, що діяли відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 01.04.2001 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV) та Інструкції «Про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхову виплату, затвердженою постановою Фонду страхування від 20.04.2001 року № 10 (далі - Інструкція), в редакціях які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та відповідно до яких: Фонд страхування сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги особам, які потерпіли на виробництві з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників на такі виплати й послуги, в даному випадку з серпня 2001 року.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до висновку МСЕК від 06.02.1984 року ОСОБА_7 встановлено стійку втрату працездатності 60 % та ІІІ групу інвалідності на безстроковий термін, Заводом 05.08.2001 року по Акту приймання-передачі від 27.07.2001 року його особову справу № 77 передано Фонду страхування, постановою якого від 05.08.2001 року № 077 встановлено проведення страхових платежів з 01.08.2001 року до 15 числа наступного місяця на безстроковий термін, в сумі 100 грн. 26 коп. (а.с. 8)

Постановою № 77/8 від 27.12.2006 року Фондом страхування здійснено перерахунок страхової виплати позивача та призначено грошову допомогу, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку у зв'язку з втратою професійної працездатності в сумі 118 грн. 50 коп. (а.с. 9).

Відповідно до листа від 12.01.2017 року № 05-19 Фондом роз'яснено позивачу, що вказаний перерахунок було здійснено відповідно до Довідки-розрахунку, яка надійшла від Заводу, з розміром страхової виплати встановленої починаючи з 01.04.2001 року та розрахунком до неї. Також зазначили, що станом на 01.01.2017 року страхова виплата ОСОБА_7 становить 1 030 грн., що також підтверджується постановою Фонду страхування від 28.01.2015 року. (а.с. 4-5, 11).

Законом №1105-XIV від 23.09.1999 року відповідно до Конституції України визначено правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Пунктом «в» статті 21 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд страхування зобов'язаний у встановленому законодавством порядку, виплачувати щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, а пунктами 1 та 10 статті 34 встановлено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я; середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається, за бажанням потерпілого, за 12 або три останніх повних календарних місяці роботи, що передували каліцтву, а у зв'язку з професійним захворюванням - стійкій втраті професійної працездатності.

Відповідно до Постанов Пленуму ВСУ: від 24.10.2003 року № 9 (далі - Постанова № 9) «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (далі - Постанова № 6) відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону №1105-XIV,Закону від 14.10.1992 року №2694-XII "Про охорону праці" (в редакції Закону від 21 листопада 2002 р. №229-IV), Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), а також законодавчих та інших нормативно-правових актів у тій їх частині, що не суперечить Закону №1105-XIV.

Пунктом 1.2. Постанови №6 передбачено, що на підставі Закону №1105-XIVу вигляді страхових виплат відшкодовується шкода особам, які застраховані від нещасного випадку відповідно до цього Закону, та особам, право яких на отримання відшкодування шкоди, заподіяної їм унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних із виконанням ними трудових обов'язків, було встановлено раніше згідно з відповідним законодавством СРСР, Української РСР або України.

Особам, які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їхніх сімей) на такі виплати й послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Уся заборгованість із відшкодування зазначеної матеріальної та моральної шкоди виплачується потерпілим на виробництві та членам їхніх сімей (утриманцям) роботодавцями, а в разі їх ліквідації без створення правонаступника - Фондом. Спори, що виникають із приводу заборгованості, повинні вирішуватись на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на відшкодування шкоди.

Пунктом 2 Постанови № 10 від 20.04.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату» (далі - Постанова №10) визначено, що відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Аналізуючи усі вищевказані нормативні акти слід зазначити, що законодавством, яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин, чітко врегульовано порядок встановлення, надання та виплати Фондом страхових виплат особам, які відповідно до Закону №1105-XIV, цього потребують. Хоч Постановами № 6 та №10 і передбачено подання підприємствами документів Фонду страхування до 01.04.2001 року, проте це не зобов'язує останнього нараховувати та виплачувати страхові виплати особам саме починаючи з цієї дати, адже Законом №1105-XIV визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я, а нараховується і обчислюється вона за дванадцять або три останніх повних календарних місяці роботи, що передували професійному захворюванню - стійкій втраті професійної працездатності.

Продовжуючи думку, суд звертає увагу на Інформаціний лист виконавчої дирекції Фонду страхування № 6 від 22.03.2007 року № 480-08-1 «Про прийняття довідок (нових) про розміри щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей), що перераховані підприємствами самостійно, за заявами потерпілих, на вимоги державних інспекторів праці, за рішеннями судів через порушення законодавства з питань відшкодування шкоди за період до 01.04.2001 року», яким проаналізовано, що Фонд страхування безпідставно відмовляє особам, яким встановлено професійне захворювання до 01.04.2001 року, у здійсненні перерахунку страхових виплат, посилаючись на статтю 40 Закону №1105-XIV, яка регламентує, що якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченні трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника, страхові виплати провадяться з дня звернення. Виплати призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Вищезазначена норма Закону ніяким чином не стосується ситуації, коли виявлено порушення чинного законодавства з питань відшкодування шкоди, призначеної власником підприємства, установи, організації до 01.04.2001 року.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 22.11.2002 року № 010-1202-21 та інформаційного листа виконавчої дирекції Фонду № 33 від 04.04.2003 року № 02-692 робочі органи виконавчої дирекції Фонду зобов'язані приймати нові довідки про розміри щомісячних страхових виплат у разі, коли ці суми перераховані підприємствами самостійно, за заявами потерпілих, на вимоги державних інспекторів праці, за рішеннями судів через порушення законодавства з питань відшкодування шкоди в період до 1 квітня 2001 року за вимогами нормативних документів, що мали чинність в період до 1 квітня 2001 року.

Підприємства, установи, організації передають до робочих органів виконавчої дирекції Фонду нову довідку за актом прийняття-передачі та копію наказу про перерахунок розмірів щомісячних страхових виплат, які були призначені до 01.04.2001 року.

На підставі цієї довідки робочі органи виконавчої дирекції Фонду зобов'язані прийняти рішення, оформити його новою постановою та провадити щомісячні страхові виплати у новому розмірі.

Також, робочі органи виконавчої дирекції Фонду зобов'язані прийняти рішення, оформити його новою постановою та провадити щомісячні страхові виплати у новому розмірі, якщо рішення про цей розмір було прийнято судом.

Тож враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, Фонд страхування слід зобов'язати провести перерахунок відповідно до Довідки №45, в якій чітко визначено та відображено заробітну плату ОСОБА_7 до настання страхового випадку та отримання професійного захворювання у 1979 році.

Вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку страхової виплати є надлишковою і такою, що охоплюється здійсненням перерахунку відповідно до Довідки № 45, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Керуючись статтями 161-163, 257 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворнювань України у місті Новоград-Волинському провести перерахунок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, розміру страхової виплати з врахуванням заробітної плати за 1979 рік відповідно до довідки № 45 від 27.03.2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя Л. Й. Савицька