Справа № 278/739/17
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/739/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовік О. М.,

за участю секретаря судового засідання Васинчук О. В.,

розглянувши в м. Житомирі адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить: визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2016 рік протиправною; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на наступні обставини.

У 2016 році Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, було нараховано та виплачено разову грошову допомогу в розмірі 920 грн.

Вважає, що зазначену допомогу, як учаснику бойових дій, йому сплачено в меншому розмірі, ніж це передбачено нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому є необхідність поновлення його порушеного права на отримання даної допомоги в розмірі, визначеному даним законом.

Відповідач Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації подав заперечення, яким просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Також зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду з питання виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік

У судове засідання позивач не з'явився, у прохальній частині позовної заяви просив справу слухати у його відсутність (а.с.3).

Відповідач у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без присутності представника (а.с. 20).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи і відповідно ним правовідносини.

ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, що підтверджується доданою до позовної заяви копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 25 квітня 2015 року (а.с. 5).

З довідки № 160/26 від 10 квітня 2017 року (а.с.14), виданої ОСОБА_1, вбачається що йому відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 виплачено разову грошову допомогу до Дня Перемоги, як ветерану війни, в розмірі 920 гривень за 2016 рік.

Даний факт також підтверджується наданим відповідачем списком на зарахування одноразовної допомоги ветеранам війни до Дня Перемоги (а.с. 27), з якого вбачається, що у вересні 2016 року було здійснено позивачу зазначену виплату.

Відтак, ураховуючи вимоги частин 1 та 2 статті 99 КАС України, суд не бере до уваги посилання відповідача щодо звернення позивача до суду з пропущенням строку, встановленого діючим законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У частині 1 статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV статтю 12 зазначеного Закону було доповнено новою частиною такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня 2007 року частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції, згідно з якою розмір грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Однак, рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зазначені зміни визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Рішення Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції під час розгляду ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

У свою чергу, Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України» доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми й положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного й місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Тобто, із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, проте по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України в абзаці п'ятому пункту 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

З огляду на принцип конкуренції різних за змістом правових норм, що регулюють одні правовідносини, суд дійшов висновку, що вищезазначені зміни до Бюджетного кодексу України, які набрали чинності пізніше, мають перевагу перед нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення Кабінетом Міністрів України розміру щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Підпунктом 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», установлено, що учасникам бойових дій у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам із питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у розмірі: 920 гривень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що разова щорічна грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була правомірно нарахована та виплачена позивачу в розмірі відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

За таких обставин, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України відповідно до положень частини 5 статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 94, 163 КАС України, ст. 46 Конституції України, ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Дубовік