Справа № 818/201/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 р.Справа № 818/201/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2017р. по справі № 818/201/17

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області , Ковпаківського районного суду м. Суми

про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області (далі по тексту ТУ ДСА в Сумській області, перший відповідач), Ковпаківського районного суду міста Суми (далі по тексту другий відповідач), в якому просив суд :

- визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо відмови у виплаті позивачу вихідної допомоги у зв'язку з відставкою;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області нарахувати та виплатити позивачеві вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою у розмірі 69600 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 року по справі № 818/201/17 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Ковпаківського районного суду міста Суми про визнання протиправною відмови у виплаті вихідної допомоги у зв'язку з відставкою, зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області нарахувати та виплатити вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою у розмірі 69600 грн. відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 року по справі № 818/201/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що був відрахований зі штату суду наказом голови Ковпаківського районного суду м. Суми з 03.10.2016 р. ОСОБА_2 03.10.2016 року позивачеві було видано трудову книжку та проведено з ним повний розрахунок. Отже, трудові відносини ОСОБА_1 із Ковпаківським районним судом м. Суми тривали саме до 03.10.2016 року. Процедура виходу судді у відставку передбачає не лише винесення відповідного рішення про звільнення з посади органом, який його обрав або призначив, а й видачу головою суду наказу про відрахування судді зі штату суду. Крім того, з посиланням на ст.57 Конституції України стверджує, що датою звільнення судді є дата оприлюднення постанови Верховної Ради України про звільнення такого судді на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, якою у випадку позивача є 03.10.2016 року. Отже, вважає, що позивач вийшов у відставку під час дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, який набув чинності з 30.09.2016 року, яким було передбачено виплату вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою. Стверджує, що судом першої інстанції було порушено принцип заборони дискримінації, закріплений у ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки при звільненні у відставку судді, який має такий самий стаж та умови роботи, але тижнем пізніше (з 30.09.2016 року) він має право на виплату вихідної допомоги, в той час як позивач позбавлений такого права.

Представник першого відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 14 липня 1997 року працював на посаді судді Ковпаківського районного суду м. Суми.

У вересні 2016 року за наявності стажу роботи на посаді судді більш 20 років, позивач звернувся із заявою про відставку.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 р. №1600-VІІІ ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Ковпаківського районного суду м. Суми у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с.10-11).

Наказом голови Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.10.2016 р. №7-ОС позивач був відрахований зі штату суду з 03.10.2016 року у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с.48).

12.01.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до ТУ ДСА у Сумській області із заявою про нарахування та виплату вихідної допомоги згідно ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. №1402-VІІI (далі по тексту - Закон №1402) у розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою (а.с.12).

Проте, листом від 17.01.2017 р. №02-102/17 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області відмовило у задоволенні заяви ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю правових підстав для виплати позивачу вихідної допомоги (а.с. 13-14).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом про її оскарження та зобовязання ТУ ДСА у Сумській області нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача права на отримання вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, оскільки на момент звільнення позивача з посади судді частина 1 статті 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. №1402-VІІI, яка передбачає право судді, який вийшов у відставку, на виплату вказаної допомоги у зазначеному розмірі, не була чинною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 9 частини 5 статті 126 Конституції України визначено, що однією з підстав звільнення судді з посади органом, що його обрав або призначив, є подання суддею заяви про відставку.

Згідно статті 120 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07 липня 2010 року №2453-VI (в редакції, яка діяла на час прийняття Постанови Верховної Ради України Про звільнення суддів від 22.09.2016 р. №1600-VIII) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Частиною 3 статті 122 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07 липня 2010 року №2453-VI передбачено, що повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Відповідно до частини 3 статті 7 Указу Президента України від 10.06.1997 р. № 503/97 "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" (у редакції Указу Президента України від 10.11.1998 р. №1235/98) акти Верховної Ради України, зокрема, постанови про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

Отже, реалізація права ОСОБА_1 на звільнення у зв'язку з відставкою відбулася у момент прийняття Верховною Радою України постанови "Про звільнення суддів", а саме 22.09.2016 року.

Редакція Закону України Про судоустрій і статус суддів, яка діяла на час звільнення позивача, не передбачала право судді, який вийшов у відставку на отримання вихідної допомоги у розмірі 3 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Посилання ОСОБА_1 на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІI, частина 1 статті 143 якого передбачає право судді, який вийшов у відставку, на вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою є не обґрунтованими, оскільки вказана норма не була чинною на момент звільнення позивача з посади судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною відмови у виплаті вихідної допомоги у зв'язку з відставкою та зобов'язання ТУ ДСА України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою у розмірі 69600 грн.

Колегія суддів вважає помилковими твердження позивача про те, що суд першої інстанції порушив принцип заборони дискримінації, закріплений у ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки спірні відносини склалися внаслідок обєктивних обставин, які не залежать від волі суду - прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення суддів, у т.ч. й позивача по справі, у той період, коли Закон № 1402-VІІІ не набрав чинності.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2017р. по справі № 818/201/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23.05.2017 р.