Справа № 812/337/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

24 травня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/337/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Борзаниця С.В.

при секретарі судового засідання - Лященку А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України, про визнання проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , як служби «під час мобілізації, на особливий період», та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі Позивач) до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (далі Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України, в якому позивач просить:

- визнати проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 по 18.08.2014 на території Луганської області, як службу «під час мобілізації, на особливий період»;

- зобов`язати відповідача внести зміни у військовий квиток, зазначивши дату зарахування в списки в/ч та початок участі в бойових діях в зоні проведення АТО в Луганській області з 11.05.2014;

- зобов`язати відповідача здійснити відповідні нарахування та виплати позивачу за період проходження військової служби у військової частини НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 по 18.08.2014 на території Луганської області під час мобілізації в особливий період.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 11.05.2014 року він пішов добровольцем в військову частину НОМЕР_2 (батальйон Територіальної оборони Луганської області «Айдар», яка у подальшому була перейменована у військову частину НОМЕР_1 ), отримав зброю, про що свідчить запис у військовому квитку. Приймав участь в бойових діях, не будучи належним чином оформлений. Для пересування в зоні АТО без військового квитку було видано довідку в/ч НОМЕР_2 №126 від 01.06.2015 щодо зарахування його до в/ч НОМЕР_2 та видано табельну зброю. Такі довідки було видано всім бійцям замість військових квитків. Згідно наказу від 18.08.2014 № 47 був мобілізований до Збройних сил України, а саме: у військову частину НОМЕР_2 , яка у подальшому була перейменована у військову частину НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 17.07.2015 № 214 був демобілізований.

За час перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 в період з 11.05.2014 по 18.08.2014 безпосередньо брав участь у бойових діях в районах населених пунктів Луганської області: Металіст, Георгієвка, Красний Яр, Велика Вергунка, Щастя. Зокрема: з 01.07.2014 по 18.07.2014 в бойових чергуваннях під с.Металіст; з 19.07.2014 по 28.07.2014 в бойовій операції в с.Георгіївка; з 03.08.2014 по 06.08.2014 в бойовій операції в с.Красний Яр та Вергунський роз`їзд; з 10.08.2014 по 18.08.2014 був відряджений до аеропорту в м. Краматорськ разом із начальником штабу. Тобто, належним чином не був оформлений та мобілізований до Збройних сил України, хоча і отримав зброю начебто на законних підставах, з якою боронив нашу країну від незаконних бандформувань. Офіційне оформлення відбулося 18.08.2014.

Таким чином, Позивач з 11.05.2014 був зарахований до військової частини НОМЕР_2 (батальйон Територіальної оборони Луганської області «Айдар»), виконував військові обов`язки як військовослужбовець цієї частини, виконував накази командирів, під прапором цієї частини приймав участь у бойових операціях.

Враховуючи безлад та хаос, який творився в Луганській області протягом 2014 року, період його знаходження в лавах Збройних сил України, а саме проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 . в період з 11.05.2014 по 18.08.2014 та безпосередня участь у бойових діях в районах населених пунктів Луганської області: Металіст, Георгієвка, Красний Яр, Велика Вергунка, Щастя, так і залишився не визначеним.

Він є автором книги «Хроніка одного батальйону», в якій описана його особиста участь в бойових операціях в АДРЕСА_1 вже витримала два видання і є доказом того, що він дійсно є учасником військової кампанії влітку 2014 року. Також є відео 19.07.2014р. захоплення блок-посту в с.Георгієвка, на якому він згортав трофейний прапор.

Наприкінці січня 2017 року стало відомо із засобів масової інформації, що деякі військовослужбовці, які як і він приймали участь в бойових діях в АТО із зброєю в руках без належного оформлення, притягуються до кримінальної відповідальності, в тому числі за незаконне володіння зброєю в цей період. 19.01.2017 звернувся листом до міністра оборони, в якому поставив питання про визнання військової служби з 11.05.2014 по 18.08.2014 як служби «під час мобілізації на особливий період». Цей лист залишився без відповіді. В зв`язку із чим змушений звернутися до суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав письмові заперечення, в обґрунтування яких вказав, що Позивач стверджує, що 11.05.2014 пішов саме добровольцем в військову частину НОМЕР_2 , а ні в якості військовослужбовця (відповідно до нормативно правових актів), та приймав участь в бойових діях, знаючи та розуміючи, що він не зарахований до списків особового складу частини, та не є військовослужбовцем.

Вказана довідка не може визнаватися належним та допустимим доказом, оскільки в ній не вказані дані про початок та закінчення перебування на військово - польових зборах. Крім того, судом не перевірено достовірність видачі цієї довідки саме відповідачем - військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), не з`ясовано, чи саме тодішнім командиром частини ОСОБА_2 вона підписана.

Також, звертає увагу суду на той факт, що у довідці не вказано посаду позивача та його військове звання.

Довідка від 01.06.2014 №0624/126 військовою частиною - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) позивачу не видавалась, в книзі обліку вихідних документів не зареєстрована.

На обліку у військовій частині дійсно рахуються автомат: АКС -74 № НОМЕР_3 , який у жовтні 2015 року зданий на склад до м. Вознесенськ.

Позивачем жодним доказом не доведено факту проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 11.05.2014 по 18.08.2016. Саме перебування позивача на військово-польових зборах не може слугувати доказом його подальшого проходження військової служби у військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 18.08.2014 №47 Позивач був призначений на посаду водій електрик радіорелейної станції взводу зв`язку.

Відповідно до ст. 2 п. 12 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд.

Відповідно до ст. 39 п. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ст. 22 п. 5 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати (військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої зовнішньої розвідки України - Служба зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно- рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.

У позивача відсутні жодні докази про проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) а саме: мобілізаційне розпорядження (відповідно до якого позивач був призваний на військову службу військовим комісаріатом за місцем реєстрації та направлено для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 )); накази по стройовій частині про зарахування до штату військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (0624) (які тягнуть за собою зобов`язання виплати грошового забезпечення, видачу одягу, харчового забезпечення).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту-для громадян, призваних на строкову військову службу, відповідно до п.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 2 ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232- 12, зі змінами та доповненнями, визначено, що одним із видів військової служби, зокрема, є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014р. № 303/2014 визначено про проведення мобілізації на території Вінницької, Волине Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано - Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської, областей, міста Києва.

Відповідно до п.п.2 п. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, зазначено, що у разі оголошення мобілізації: «... військовозобов`язані, призвані на збори, продовжують перебувати на зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління згідно з їх повноваженнями».

Також звертає увагу, що в діловодстві військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відсутні рапорти та накази по стройовій частині про прибуття позивача до військової частини в якості мобілізованого та як такого що підписав контракт, що мало стати підставою для розгляду питання про зарахування його до особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 2 п. 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд.

Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, про визнання проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , як служби «під час мобілізації, на особливий період», та зобов`язання вчинити певні дії.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив (а.с. 52).

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

ОСОБА_3 проходив з 11 травня 2014 року перебував на військово-польових зборах при військовій службі відповідно до Указу Президента України № 454/2014 від 06.05.2014 Про часткову мобілізацію, дано дозвіл на носіння зброї АКС-74 № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою військової частини-польова пошта від 01.06.2014 №0624/126 та записом у військовому квитку (а.с.4-5,7).

Згідно наказу від 18.08.2014 № 47 Позивач був мобілізований до Збройних сил України, а саме: у військову частину НОМЕР_2 , яка у подальшому була перейменована у військову частину НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 17.07.2015 № 214 Позивач був демобілізований в запас (а.с.4-5).

19.01.2017 Позивача звернувся листом до міністра оборони, в якому просив визнати проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 по 18.08.2014 на території Луганської області, як службу «під час мобілізації, на особливий період», зобов`язати внести зміни у військовий квиток, зазначивши дату зарахування в списки в/ч та початок участі в бойових діях в зоні проведення АТО в Луганській області з 11.05.2014, здійснити відповідні нарахування та виплати позивачу за період проходження військової служби у військової частини НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 по 18.08.2014 на території Луганської області, під час мобілізації в особливий період (а.с.8-9).

Листом військової частини НОМЕР_4 від 28.02.2017 №116/9/5/2085 Позивачу повідомлено, що згідно чинного законодавства на сьогоднішній день не передбачена можливість визнання проходження військової служби в якості добровольця як проходження військової служби за призовом по мобілізації (строкової військової служби військової служби за контрактом) (а.с.38).

Пунктом 2 ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що одним із видів військової служби, зокрема, є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно п. 2 Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року №303/2014 визначено про проведення мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

На виконання даного Указу Президента України, 18.03.2014 року Начальником Генерального штабу Збройних Сил України було видано мобілізаційну директиву №0188, одним із розпорядчих пунктів якої надано вказівку командирам частин, зарахувати до списків військових частин військовозобов`язаних, які проходять десятиденні збори при військових частинах.

Відповідно до п.п.2 п. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008, зазначено, що у разі оголошення мобілізації: "... військовозобов`язані, призвані на збори, продовжують перебувати на зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління згідно з їх повноваженнями".

Згідно абз.2 ч.5 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20.05.2014 року N 1275-VII військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно ч. 1 ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Частинами 1,2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд не може не враховувати при розгляді справи факту мобілізації на території Луганської області, яка відбулася на підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року, а також факту видачі вогнепальної зброї позивачу державою в особі військової частини польова - пошта НОМЕР_2 , тобто на законних підставах.

Статтею 43 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 року, який ратифікований Україною у 1993 р., визначено, що до збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті, належать формування з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи владою, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів. Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті, крім медичного і духовного персоналу, є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях, мають право вбивати та наносити поранення військовим збройних сил супротивника.

Положеннями Гаазької конвенції про права й обов`язки нейтральних держав та осіб у разі сухопутної війни 1907 року, фактично визначено поняття добровольця, який, на відміну від найманця, керується передусім ідеологічними, моральними почуттями, релігійними переконаннями. Так, основною відмінністю добровольців є те, що вони фактично вступають до регулярних збройних сил держави і беруть участь у конфлікті в складі добровольчих формувань, створених на підставі нормативно-правових актів держави-учасниці конфлікту. Саме законодавча база держави, на стороні якої беруть участь добровольці, легітимує участь таких осіб у збройному конфліктів та дає їм право носити розпізнавальні знаки, які свідчать про приналежність добровольців до регулярних збройних сил сторони конфлікту. Фактично забезпечення матеріальними ресурсами, такими, як зброя, харчування, заробітна плата покладається також значною мірою на приймаючу державу.

В Україні питання, пов`язане з участю добровольців у збройних конфліктах, регулюється Законом України "Про оборону України" від 06.12.1991 року №1932-XII, Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року №1126-VІІ, Законом України "Про збройні сили України" від 06.12.1991 року № 1934-XII.

Так, положеннями Закону України "Про оборону України" визначено, що до виконання завдань територіальної оборони в межах їх повноважень залучаються Збройні Сили України, інші військові формування, утворені відповідно до законів України.

Таким чином, через законодавче закріплення знаків розрізнення, які ідентифікують особу, як учасника збройних сил держави (нашивки на формі у вигляді національного прапору, погони з гербом та інше), створено механізм, який дозволяє розпізнати комбатантів, зокрема добровольців від найманців та цивільних осіб.

Враховуючи той факт, що позивач мобілізований до військової частини ПП НОМЕР_2 та отримав вогнепальну зброю на законних підставах, а також те, що відповідачами не спростовано факту надання військовою частиною ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) позивачу харчового та речового забезпечення, отже, держава в особі військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) визнала правовідносини з приводу проходження служби з позивачем, а тому на відповідача покладено обов`язок зарахування ОСОБА_1 до штату військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ).

Згідно абз. 2 п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджених указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище.

Відповідно до п.п.1.3.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, грошове забезпечення згідно з цією Інструкцією виплачується: військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), а також які звільнені від посад без зарахування у розпорядження, у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 24.07.2014р. №38677/06 "Будченко проти України" визначено, що відсутність механізму реалізації законодавчих положень є втручанням у право заявника за ст.1 Першого протоколу до Конвенції та порушенням цієї статті у зв`язку з відмовою заявнику через не існування механізму реалізації відповідного законодавчого положення.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що довідка від 01.06.2014 не може визнаватися належним та допустимим доказом є незмістовним, оскільки вона має необхідні реквізити, а представником відповідача не надано жодного доказу, який би ставив під сумнів достовірність зазначеного документу: наявність дисциплінарного чи кримінального провадження стосовно факту видачі позивачу довідки від 01.06.2014, докази звернення до правоохоронних органів по факту підробки офіційного документу, який має гербову печатку, тощо.

Крім того, у військовому квитку також наявний запис за підписом командира роти, скріплений двома гербовими печатками, про те, що в період з 11.05.2014 по 10.07.2015 позивачу надавався дозвіл на носіння зброї АКС-74.

Отже, наявність правовідносин з приводу проходження військової служби між позивачем та військовою частиною ПП 0624 в період з 11.05.2014 по 18.08.2014 дають суду підстави для висновків щодо порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через невиплату позивачу грошового забезпечення за час проходження служби.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв`язку з вищевикладеним, порушені права позивача підлягають поновленню шляхом визнання проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 р. по 18.08.2014 р. на території Луганської області, як службу «під час мобілізації, на особливий період», зобов`язання внесення зміни у військовий квиток - дати зарахування в списки в/ч та початок участі в бойових діях в зоні проведення АТО в Луганській області та зобов`язання здійснення відповідних нарахувань та виплат Позивачу за період проходження військової служби у військової частини НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 по 18.08.2014 на території Луганської області, під час мобілізації в особливий період.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України, про визнання проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , як служби «під час мобілізації, на особливий період», та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 по 18.08.2014 на території Луганської області, як службу «під час мобілізації, на особливий період».

Зобов`язати військову частину - польова пошта НОМЕР_1 внести зміни у військовий квиток ОСОБА_1 , зазначивши дату зарахування в списки в/ч та початок участі в бойових діях в зоні проведення АТО в Луганській області з 11.05.2014.

Зобов`язати військову частину - польова пошта НОМЕР_1 здійснити відповідні нарахування та виплати ОСОБА_1 за період проходження військової служби у військової частини НОМЕР_2 у період з 11.05.2014 по 18.08.2014 на території Луганської області, під час мобілізації в особливий період.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 29 травня 2017 року.

Суддя С.В. Борзаниця