Справа № 820/1675/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 травня 2017 р. № 820/1675/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляховой О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчановій О.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЯЖ СПА УКРАЇНА" до Головного управління ДФС у Харківській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЯЖ СПА УКРАЇНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним податкове повідомлення-рішення від 06.04.2017 року № ГУ ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 120250,00 грн. і скасувати його.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки від 24.03.2017 року № 0561/26/15/14/39148591, стосовно порушення п. 2.6 глави 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України», які стали підставою для застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 120250,00 грн. - не відповідають існуючим фактам здійснення розрахункових операцій, у звязку із чим прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 06.04.2017 року № має бути скасоване. Зазначає також, що ТОВ «ВОЯЖ СПА УКРАЇНА» при розрахунках з покупцями використовує реєстратор розрахункових операцій. Наприкінці кожного робочого дня касиром (адміністратором) роздруковується фіскальний звітний чек «Z-звіт», який підклеюється до книги обліку розрахункових операцій (КОРО). За датами 22.08.2016р., 03.10.2016р., 13.10.2016р., 17.10.2016р., 04.11.2016р. касиром помилково не зроблено запис у гр. 5 розділу 2 КОРО на загальну суму 24050 грн. Але зазначені суми коштів в повній сумі були оприбутковуванні у касі підприємства шляхом внесення записів у касову книгу на підставі складених прибуткових ордерів та використані в господарській діяльності підприємства або здані до банку на розрахунковий рахунок підприємства ТОВ «ВОЯЖ СПА Україна». Посилаючись на те, що в Указі Президента від 12.06.1995р. № 436/95 не наведено, що саме слід розуміти під «не оприбуткуванням готівки», в тому числі при проведенні розрахунків з використанням РРО, просить задовольнити позовні вимоги шляхом скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2017 року №, прийнятого ГУ ДФС у Харківській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому та наданих письмових поясненнях.

Відповідач проти позову заперечував. В наданих письмових запереченнях на адміністративний позов, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та його винесення на підставі та у відповідності до норм чинного податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ТОВ «ВОЯЖ СПА УКРАЇНА» здійснює свою діяльність із застосуванням РРО, отже у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО. Таким чином, посилання позивача на те, що суми готівкових коштів були в повній сумі оприбутковані у касі підприємства шляхом внесення записів у касову книгу на підставі прибуткових ордерів - вважає необґрунтованим.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у м. Києві, на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 28.02.2017 №1350 та направлень на перевірку від 06.03.2017 №1693/26-15-14-04-06 та №1694/26-15-14-04-06, проведено фактичну перевірку косметичного салону ТОВ «ВОЯЖ СПА УКРАЇНА», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 15, з питань дотримання норм законодавства з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

Адміністратору салону ОСОБА_3 були предявлені наказ на проведення перевірки, направлення на перевірку та службові посвідчення інспекторів. В подальшому перевірка проводилась в присутності адміністратора, яка отримала під підпис копію наказу на проведення перевірки, про що свідчить її підпис у направленнях на перевірку.

За результатами перевірки складено акт від 24.03.2016 №056/26/15/14/39148591, висновками якого податковим органом встановлені порушення: п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004 № 637 (а.с. 45-48).

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «ВОЯЖ СПА УКРАЇНА» не здійснено оприбуткування готівкових коштів у розділі 2 книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) від 30.06.2016 №р/5 на підставі фіскального звітного чеку «z»-звіту від 22.08.2016 №0753 в сумі 2000 грн., а саме, сума готівкових розрахунків за 22.08.2016 до графи 5 розділу 2 КОРО не облікована, запис за 22.08.2016 відсутній.

Також перевіркою встановлені факти неоприбуткування готівкових коштів у розділі 2 КОРО на підставі наступних фіскальних звітних чеків «Z»-звітів:за 22.08.2016р. № 0753 на суму 2000,00 грн.; за 03.10.2016 згідно «Z»-звіту №0795 у сумі 700 грн.; за 13.10.2016 згідно «Z»-звіту №0805 у сумі 14200 грн.; за 17.10.2016 згідно «Z»-звіту №0809 у сумі 300 грн.; за 04.11.2016 згідно «Z»-звіту №0821 у сумі 6850 грн.

Вказане порушення підтверджується копією сторінок КОРО (а.с. 80-86) та поясненнями адміністратора (а.с. 79), відповідно до яких готівкові кошти отримані від клієнтів за надані послуги на загальну суму 24050,00 грн. не були обліковані в КОРО у зв'язку з неуважністю.

На підставі встановленого порушення відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 06.04.2017 № на суму 120250,00 грн. (а.с. 44).

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 24.03.2016 №056/26/15/14/39148591, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Під час судового розгляду справи зясовано, що ТОВ «ВОЯЖ СПА УКРАЇНА» здійснює свою діяльність із застосуванням РРО, що також не заперечувалось і сторонами по справі.

Вимоги до організації та регулювання обігу готівки (включаючи порядок оприбуткування готівки) регулюється Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №277 (далі - Положення № 637).

Відповідно до абз. 1, 2 та 3 п. 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до абз. 5 зазначеного пункту, суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно з пунктом 3.3 Положення № 637, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Пунктом 4.2 Положення № 637 також передбачено, що усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Згідно з п. 4.3 Положення № 637, записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися. Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі.

Таким чином, вимога норми абзацу першого щодо оприбуткування готівки у день одержання готівкових коштів стосується кожного із зазначених способів проведення готівкових розрахунків.

Вказаними правовими нормами передбачено два способи оприбуткування готівки у касі підприємства: у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків у разі використання РРО та у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів за наявності каси.

Відповідно до Положення №637 касова книга документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі. А відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР та п. 1.2 Положення № 637, КОРО прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Отже, КОРО та касова книга це різні книги обліку, які відображають різні форми оприбуткування готівки, однак ведення однієї не виключає ведення іншої книги, а тому, посилання позивача на те, що суми готівкових коштів були в повній сумі оприбутковані у касі підприємства шляхом внесення записів у касову книгу на підставі прибуткових ордерів є необґрунтованим.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у прибуткових касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Оскільки судовим розглядом встановлено, що перевіряючими фахівцями ГУ ДФС у м. Києві встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів, внаслідок відсутності запису у гр. 5 розділу 2 ОСОБА_2 обліку розрахункових операцій (далі по тексту КОРО) № р/5 від 30.06.2016р. на підставі фіскальних звітних чеків: «Z»-звітів від: 22.08.2016р., 03.10.2016р., 13.10.2016р., 17.10.2016р., 04.11.2016р. на загальну суму 24050,00 грн., з огляду на що застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми на підставі абз. 3 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» відповідає вимогам закону.

Аналогічна правова позиція у спорах цієї категорії висловлена у постановах Верховного Суду України від 11 грудня 2012 року (справа № 21-400а12), від 26 лютого 2013 року (справи №№ 21-7а13, 21-35а13) та від 12 листопада 2013 року № 21-370а13.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, судом встановлено, що операції з одержання готівкових коштів у сумі 24050,00 грн. були проведені через РРО та по касовій книзі, фіскальні звітні чеки були підклеєні в КОРО, при цьому позивач не виконав запису про рух коштів в розділі 2 КОРО, що підтверджується приєднаним до справи витягом з КОРО, поясненнями адміністратора та не заперечується і позивачем по справі, отже ТОВ "ВОЯЖ СПА УКРАЇНА" порушив встановлений п.2.6 Положення № 637 порядок оприбуткування готівки.

Суд зазначає, що штрафні санкції, які встановлені ст. 1 Указу № 436/95 за порушення норм п. 2.6 Положення № 637, є адміністративно-господарськими санкціями, оскільки підпадають під визначення цих санкцій згідно зі ст. 238 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст.250 цього Кодексу встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 цієї статті, якою ця стаття доповнена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України" від 02 грудня 2010 року № 2756-VI, із сфери її дії виключено штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи. Таким чином, з дати вчинення позивачем порушень (28 серпня 2016 року) строки, встановлені ч.1 ст. 250 Господарського кодексу України, які поширюються на такі правопорушення - не збігли.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відповідність прийнятого відповідачем податкового повідомлення - рішення від 06.04.2017 року № вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування податкового повідомлення - рішення від 06.04.2017 року № є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЯЖ СПА УКРАЇНА" до Головного управління ДФС у Харківській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 29.05.2017 року.

Суддя Шляхова О.М.