Справа № 826/3092/16
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

К/800/15123/17

22 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Донець О.Є., перевіривши касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови, -

в с т а н о в и в:

Київська міська митниця Державної фіскальної служби подала касаційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі №826/3092/16.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 травня 2017 року касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби в порядку, передбаченому статтею 213 Кодексу адміністративного судочинства України, було залишено без руху для виправлення недоліків.

У встановлений судом строк скаржником було усунуто недоліки касаційної скарги.

Після дослідження змісту оскаржуваних судових рішень суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Приватне акціонерне товариство "Індустріальні та дистрибуційні системи" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалось відповідно до вантажної митної декларації від 11 листопада 2015 року № 100250005/2015/116129;

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 11 листопада 2015 року № 100250005/2015/000060/2, прийняте відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці Державної фіскальної служби;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 12 листопада 2015 року № 100250005/2015/00116, складену відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці Державної фіскальної служби.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 11 листопада 2015 року № 100250002/2015/000060/2, прийняте відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці Державної фіскальної служби. Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 12 листопада 2015 року №100250002/2015/00116, складену відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі Київська міська митниця Державної фіскальної служби України, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судами встановлено, що 13 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аідієс Боржомі Грузія» (Грузія) (продавець) та Приватним акціонерним товариством «ІДС» (Україна) (покупець) було укладено контракт № СТ20-001/1501, за умовами якого продавець продає, а покупець придбаває окремими партіями товари у такому асортименті: мінеральну воду «Боржомі» у скляних пляшках ємністю 0,33 л; мінеральну воду «Боржомі» у скляних пляшках ємністю 0,5 л; мінеральну воду «Боржомі» в РЕТ-пляшках ємністю 0,5 л; мінеральну воду «Боржомі» в РЕТ-пляшках ємністю 0,75 л.

Пунктом 1.2 Контракту визначено, що кількість товару визначається при кожному замовленні за домовленістю сторін.

Згідно із п. 2.1 Контракту, ціна на умовах СІР Одеса Західна при перевезенні товарів у звичайних вагонах чи контейнерах складає, зокрема, за одну скляну пляшку мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,5 л - 0,51 доларів США.

Відповідно до п. 3.1 Контракту, покупець здійснює повну оплату кожної партії товару протягом 75 днів з моменту митного очищення вантажу в Одесі Україна.

Поставка товару за даним Контрактом здійснюється на умовах СІР Одеса Західна згідно Інкотермс-2010 (п. 5.2 Контракту).

Згідно із додатковою угодою № 1 від 02 березня 2015 року до Контракту, у зв'язку з суттєвою девальвацією гривні з дати останнього перегляду договірних цін, зниженням купівельної спроможності споживачів, а також тим, що у країні покупця через складну економічну ситуацію, яка склалася, товар втрачає свою конкурентоспроможність, у зв'язку з чим вартість товару на умовах СІР Одеса Західна, зокрема, за одну скляну пляшку мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,5 л складає 0,44 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем до митного органу було подано вантажну митну декларацію №100250005/2015/116163 від 11 листопада 2015 року. Митну вартість товару було визначено за ціною контракту в сумі 11436,48 доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи: міжнародну товарно-транспортну накладну серії А № 0807934 від 05 листопада 2015 року; рахунок-фактуру № GE20150341 від 27 жовтня 2015 року; пакувальний лист; контракт та додатки до нього; договір доручення № Т822/15 від 25 червня 2015 року з додатками; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2730 від 05 листопада 2015 року; сертифікат погодження товару форми СТ-1 № GEO 2015 01/003721 від 27 жовтня 2015 року; митну декларацію країни відправлення.

Митним органо було запропоновано декларанту подати додаткові документи, а саме: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації, що підтверджує заявлену вартість товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

На вимогу митного орану декларантом супровідним листом № 04-011 від 11 листопада 2015 року було надано інформацію, що стосується відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України з копіями підтверджуючих документів. Стосовно надання довідкової інформації по вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, то позивачем повідомлено митний орган, що ним скеровано запит щодо отримання такого документу, а також вказано про неможливість надання такої інформації протягом 10 календарних днів у зв'язку з тим, що зазначені документи можуть бути надані виключно організаціями, які мають повноваження на здійснення оціночної діяльності в країні-експортері (Грузія). Крім того були додатково подані документи, які стосуються розрахунку ціни.

11 листопада 2015 року Київською міською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250005/2015/000060/2, відповідно до якого митну вартість товару визначено за резервним методом та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250005/2015/00116 від 12 листопада 2015 року.

В графі 33 оскаржуваного рішення митним органом зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у зв'язку з неподанням основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Митного кодексу України); невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Також відповідач вказує, що в наданому додатково експертному висновку № ОЭ-8/427 від 06 листопада 2015 року, виданому Іллічівським підприємством Одеської регіональної торгово-промислової палати, експерт посилається на довідку видану Айдіес Боржомі Грузія № LT32-303/1410 від 15 жовтня 2014 року, яка підтверджує, що позивач є ексклюзивним дистриб'ютором мінеральної води Боржомі на території України, також наданий прайс-лист виданий на умовах поставки СІР Одеса Західна, як зазначено в контракті, що на думку відповідача вказує про суб'єктивну спрямованість та свідчить про надання спеціальних цін ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (суперечить ст. 7 ГАТТ), що підтверджується пунктом 1 додаткової угоди до контракту, прайс-лист не містить умов продажу щодо мінімальної партії товару, умов сплати та термінів відвантаження. Декларант не надав всіх основних та додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що зазначив у листі.

В подальшому товари були випущенні за ВМД № 100250002/2015/116163 у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною Декларантом та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

25 січня 2016 року позивач надіслав на адресу Київської міської митниці ДФС додаткові документи (копії платіжного доручення № 49 від 18 листопада 2015 року щодо оплати товару, виписки з бухгалтерської документації (відомість розрахунків між ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" та IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Georgia), митної декларації країни відправлення, розрахунок ціни та угоди до відкритого страхового полісу № 1CG/AG 15/026+1 від 04 березня 2015 року.

У відповідь на вказаний лист відповідачем скеровано позивачу лист № 780/10/26-70-25-02 від 03 лютого 2016 року, в якому зазначено про пов'язаність осіб, а саме продавця та покупця, які належать до компаній, що входять до міжнародної групи компаній «IDS Borjomi International», про заявлення декларантом недостовірних відомостей, які стосуються митної вартості товарів, а також вказано, що на копії угоди до відкритого страхового полісу від 04.03.2015 № 1CG/AG 15/026+1 від 04 березня 2015 року відсутні печатка та підпис страхувальника, не наданий відкритий страховий поліс № 00873, надані позивачем накладні щодо відчуження оцінюваного товару на території України стосуються періоду березень-червень 2015 року, що раніше ніж період отримання оцінюваного товару. З урахуванням наведених висновків відповідач відмовив позивачу у визнанні заявленої митної вартості та скасування оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Вдповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2 стаття 54 Митного кодексу України).

Згідно із частиною 3 статті 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України регламентовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

При цьому, документами, які підтверджують митну вартість товарів у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України є : 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За приписами частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя О.Є. Донець

З оригіналом згідно

Помічник судді О.М. Іващенко