Справа № 805/401/17-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 р. Справа №805/401/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 16 година 45 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ звернулось до суду з позовом до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 від 25.07.2016 року та № НОМЕР_2 від 27.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, яка прийнята судом позивач зазначив, що вважає спірні податкові повідомлення - рішення протиправними, оскільки у позивача наявні всі первинні бухгалтерські документи, що підтверджують реальність господарських операцій з ТОВ «ПРОМЕКСПО», на підставі яких були сформовані відповідні показники податкової звітності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмові заперечення, відповідно до яких зазначив, що ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» було занижено заниження задекларовані показники суми податку на додану вартість за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року та з податку на прибуток за 2015 рік. Податковий орган, вважає, що позивач здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам, у звязку з чим просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Крім цього, відповідача вказує на те, що у позивача та його контрагентів відсутні дозволи на транспортування товару з території, на якій органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановив наступні обставини.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ (, 87516, м. Маріуполь, вул. Волгодонська, буд. 2, кім. 202) зареєстровано в якості юридичної особи 18.10.1999 року, зазначене підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Судом встановлено, що Маріупольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області було проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово господарським взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМЕКСПО» за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року, на підставі якої складено акт № 284/05-19-14-04/30597632 від 02.07.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження задекларованого показника суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду сплачується до державного бюджету в розмірі 15 969 563 грн. за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року в тому числі за жовтень 2015 року у сумі 6 525 100 грн., за листопад 2015 року у сумі 2 899 950 грн., за грудень 2015 року у сумі 6 544 513 грн.

- п.44.1, п.44.2 ст.44 розд. II Податкового Кодексу України, які призвели до заниження обєкту оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на суму 82 583 865 грн., в результаті чого занижено значення рядка 06 «Податок на прибуток» Декларації з податку на прибуток за 2015 рік на суму 14 865 096 грн.

На підставі зазначено акта перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.07.2016 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 15 969 563 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 3 992 390, 75 грн., та № НОМЕР_2 від 27.01.2017 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 7 643 681 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями № НОМЕР_1 від 25.07.2016 року та № НОМЕР_2 від 27.01.2017 року, платник податків до Головного управління ДФС у Донецькій області та до Державної фіскальної служби України направив скарги на спірні податкові повідомлення рішення, але рішеннями контролюючих органів спірні рішення залишені без змін.

Як видно зі змісту акту перевірки, підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень було встановлення перевіркою відсутності правових наслідків у правовідносинах позивача з контрагентом ТОВ «ПРОМЕКСПО».

Між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО», були укладені договори постачання № 16 від 01.09.2015 року, № 2 від 01.09.2015 року, № 4 від 01.09.2015 року відповідно до яких постачальник зобов'язується в порядку й на умовах даного договору передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти й оплатити товар, що належить йому на праві власності.

Факт здійснення господарських операцій між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО» за вказаними договорами підтверджується видатковими накладними ( т. 2, а.с. 19 249, т. 3 а.с. 101 110) та актами приймання передачі товару (т. 3, а.с. 55 97).

Також, судом встановлено, що між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО» були укладені договори транспортно експедиційних послуг № 32/1 від 30.10.2015 року та № 32/3 від 30.10.2015 року, відповідно до яких експедитор зобов'язується надати самостійно або за допомогою залучених осіб послуги з перевезення вантажів та/або експедирування вантажів автомобільним транспортом по території України, а також надати інші послуги, обумовлені цим договором або додатковими угодами до нього, пов'язані з перевезенням/експедируванням вантажів (розробка маршруту перевезення, пошук перевізника, організація відправки і одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Факт поставки товару між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО» здійснювався автомобільним перевізником експедитором ТОВ «ДІАНОРА», що підтверджується товарно транспортними накладними (т. 3, а.с. 1 51, т. 3, а.с. 116 246, т. 4 а.с. 1 93, т. 4 а.с. 183, т. 4 а.с. 189 - 197) та актами здачі прийняття робіт (надання послуг) (т. 4 а.с. 184) .

Між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТДВ «АП Шахта ім. Святой Матрони Московської» був укладений договорі зберігання № 37 від 01.06.2015 року, відповідно до якого, за умовами цього договору поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання майно, зазначене в додатках до договору, який є невід'ємною частиною цього договору. У додатках вказується найменування майна, що передається, кількість переданого майна, заставна вартість майна строки передачі майна на зберігання, місце зберігання майна.

Факт здійснення господарської операції між «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТДВ «АП Шахта ім. Святой Матрони Московської» підтверджується актами прийому передачі майна на зберігання ( т. 4, а.с. 212 250, т. 5 а.с. 1 - 14).

Також між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «Донвуглетехінвест» був укладений договір на переробку вуглемісткої породи, відповідно до якого, замовник зобов'язується поставити виконавцю вуглемістку породу на умовах СРТ - ОФ вантажоодержувач в редакції Інкотермс 2000, у найменуванні кількості, з якісними показниками згідно специфікації, які оформляються окремими додатками є невід'ємною частиною цього договору.

Факт здійснення господарської операції між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «Донвуглетехінвест» підтверджується актами прийому передачі вугільної продукції ( т. 4, а.с. 116 177, т. 5 а.с. 17 - 50).

На виконання вимог ПК України ТОВ «ПРОМЕКСПО» було виписано ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ податкові накладні (т. 5, а.с. 172 250, т. 6, а.с. 1 250, т. 7 а.с. 1 -198,).

Розрахунок між сторонами за договором проводився у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями та банківськими виписками (т.5, а.с. 99 160, т. 8 а.с. 1 63).

Таким чином, відповідною первинною документацією позивачем підтверджено реальність спірних господарських операцій з ТОВ «ПРОМЕКСПО» за період, що перевірявся та використання отриманого від контрагентів товару у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дає визначення поняттю "податковий кредит", у відповідності до якого ним являється сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, в тому числі, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (абз. 1 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до норм п. 198.1 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 ПК України передбачено, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, яка видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з

визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 N996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПКУ витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139 ПК України не включаються до складу витрат - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права та у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Щодо посилання відповідача на наявність кримінальної справи щодо посадових осіб позивача, суд зазначає, про те, що відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідачем не надано суду вироку суду у відповідній справі кримінальній справі, що виключаює можливість визнання будь яких обставин у межах розслідування кримінальної справи доказами, які не потребують доведення у межах розгляду даної адміністративної справи.

Стосовно, заперечень відповідача щодо відсутності у позивача та його контрагента дозволу на перевезення відповідного товару з неконтрольованої території суд зазначає, про таке.

Згідно положень Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 року № 415ог, дозволи на переміщення вантажів, обладнання та матеріальних ресурсів через КПП на неконтрольовану територію України видаються безпосередньо фізичним та юридичним особам, які здійснюють перетин лінії зіткнення через блокпости та контрольні пункти в'їзду-виїзду, а не покупцям, з якими у них укладені договори постачання.

Під лінією зіткнення для цілей Тимчасового порядку розуміється умовне розмежування території Донецької та Луганської областей між територією де розміщені населені пункти, у яких органи державної влади України не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі свої повноваження та підконтрольними територіями.

Перелік населених пунктів, у яких органи державної влади України не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі свої повноваження, встановлений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.4 договору постачання № 4 від 01.09.2015 року, укладеного між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО» умови поставки товару згідно ІНКОТЕРМС-2000 за даним договором здійснюються за рахунок постачальника на умовах DDU, склад покупця: згідно специфікації.

Специфікаціями № 1 від 01.09.2015 року та № 2 від 01.10.2015 року до зазначеного договору умовами постачання товару згідно правил «ІНКОТЕРМС-2000» зазначені: DDU, склад покупця, Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан-Бик, вул. Набережна, 1а.

Село Клебан-Бик Костянтинівського району Донецької області не входить до Переліку населених пунктів, у яких органи державної влади України не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі свої повноваження, встановлений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р., тобто знаходиться на території, підконтрольної державним органам влади України.

Таким чином, при поставці ТОВ «ПРОМЕКСПО» продукції та одержанні її позивачем в перетинанні лінії зіткнення необхідності немає.

Відповідно до п. 2.4 договору постачання № 16 від 01.09.2015 року, укладеного між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО» умови поставки товару згідно ІНКОТЕРМС-2000 до зазначеного договору здійснюються за рахунок постачальника на умовах DDU, склад покупця: згідно специфікації.

Специфікаціями № 1 від 01.09.2015 року, № 2 від 01.10.2015 року, № 3 від 01.11.2015 року, № 4 від 01.12.2015 року до цього договору умовами постачання товару згідно правил «ІНКОТЕРМС-2000» зазначені: DDU, склад покупця, Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан-Бик, вул. Набережна, 1а.

Село Клебан-Бик Костянтинівського району Донецької області не входить до Переліку населених пунктів, у яких органи державної влади України не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі свої повноваження, встановленого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р., тобто знаходиться на території, підконтрольної державним органам влади України.

Таким чином, при поставці ТОВ «ПРОМЕКСПО» продукції та одержанні її позивачем у перетинанні лінії зіткнення необхідності немає.

Як було зазначено вище, за договорами постачання № 16 від 01 вересня 2015 року та № 4 від 01 вересня 2015 року, товарно-матеріальні цінності постачались ТОВ «ПРОМЕКСПО» на підконтрольній Україні території та були в наявності оскільки такі товарно-матеріальні цінності були передані на відповідальне зберігання ТДВ «ОП «ШАХТА ОСОБА_3 МОСКОВСЬКОЇ» за договором зберігання № 37 від 01.06.2015 року, про що між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТДВ «ОП «ШАХТА ОСОБА_3 МОСКОВСЬКОЇ» складені відповідні акти приймання-передання майна на зберігання та акти звірки залишків товарно матеріальних цінностей.

Також, відповідно до п. 2.4 договору постачання № 2 від 01.09.2015 року, укладеного між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО» умови поставки товару згідно ІНКОТЕРМС-2000 за даним договором здійснюються за рахунок постачальника на умовах DDU, склад Покупця: згідно Специфікації.

Специфікаціями № 1 від 01.09.2015 року, № 2 від 01.10.2015 року, № 3 від 01.11.2015 року та № 4 від 01.12.2015 року до зазначеного договору умовами постачання товару згідно правил «ІНКОТЕРМС-2000» зазначені: DDU, склад покупця, Донецька область, місто Шахтарськ, вул. Капустина, 100, промисловий майданчик ЗФ «Постниківська».

До Переліку населених пунктів, у яких органи державної влади України не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі свої повноваження, встановлений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р., входить м. Шахтарськ Донецької області, яке знаходиться на території, непідконтрольної державним органам влади України.

Суд зазначає, що продукція, яка постачалась за договором постачання № 2 від 01.09.2015 року, це відходи виробництва вуглевидобування, клас (0ч40). Такі відходи складуються вуглевидобувними (гірничими) підприємствами у породних відвалах, які у великій кількості знаходиться на неконтрольованій державними органами України території.

Таким чином, при поставці ТОВ «ПРОМЕКСПО» відходів виробництва вуглевидобування та одержанні їх позивачем в перетинанні лінії зіткнення необхідності немає.

У звязку з вищевикладеним ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ не має та не мала можливості надати Маріупольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області дозволи на переміщення ТОВ «ПРОЕКСПО» продукції через КПП на неконтрольовану територію України, тому що для вищезазначених операцій таких дозволів не потрібно.

За таких обставин, суд не приймає посилання відповідача на неможливість вчинення господарських операцій контрагентам позивача через з огляду на висновки, викладені в акті перевірки № 284/05-19-14-04/30597632 від 02.07.2016 року, оскільки позивач не повинен нести відповідальність за зловживання, які вчинені чи могли бути вчинені його контрагентом.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що відповідачем не надано суду належних доказів того, що фінансово-господарські операції між ТОВ «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ та ТОВ «ПРОМЕКСПО» за період, що перевірявся, не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Позивачем надано суду первинні документи, що підтверджують реальність господарських операцій позивача з ТОВ «ПРОМЕКСПО» за період, що перевірявся.

Отже, позивачем були правомірно сформовані показники податкової звітності з податку на додану вартість та з податку на прибуток у спірних правовідносинах у спірний період.

Враховуючи вищевикладене податкові повідомлення рішення Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № НОМЕР_1 від 25.07.2016 року та № НОМЕР_2 від 27.01.2017 року є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати, в сумі 414 084, 53 грн., понесені позивачем, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, практикою Європейського суду з прав людини, ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № НОМЕР_1 від 25.07.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № НОМЕР_2 від 27.01.2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕНЕРГО» ПАЛИВНО ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ () судовий збір в сумі 414 084 (чотириста чотирнадцять тисяч вісімдесят чотири) гривні 53 (пятдесят три) копійки за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області ().

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 10 травня 2017 року.

Постанову складено у повному обсязі 15 травня 2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.