Справа № 607/12283/16-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3807/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізко І.М., Хобор Р.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

13.10.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки ТУ ДСА у Тернопільській області №2 від 05.01.2017 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при звільненні у розмірі 87% заробітної плати, згідно довідки ТУ ДСА у Тернопільській області №2 від 05.01.2017 року, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з 12 серпня 2011 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії в частині вимог за період з 12.08.2011 року по 30.04.2016 року залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 05.01.2017 року №2, виданої ТУ ДСА у Тернопільській області, та зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з 01.05.2016 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 87% заробітної плати згідно довідки від 05.01.2017 року №2, виданої ТУ ДСА у Тернопільській області, з урахуванням включених до довідки «інших виплат», з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2017 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що 10.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області заявою в порядку звернень громадян відповідно до Закону України «Про звернення громадян», в якій просила провести перерахунок пенсії включаючи всі виплати на які нараховувались та сплачувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.Скарга позивача, розглянута відповідачем відповідно до Закону України "»Про звернення громадян» і за результатами розгляду звернення їй надана письмова відповідь. Таким чином, вказаний лист не можна вважати правовим актом індивідуальної дії, в розумінні КАС України.

Крім того, апелянт звертає увагу, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015р. у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що з 12.08.2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 87% від суми її заробітної плати.

Згідно довідки ТУ ДСА у Тернопільській області №2 від 05.01.2017року ОСОБА_1 виплачені суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну позицію висловив також і Верховний Суд України в постановах від 28.05.2013р. (№ 21-97а13), від 16.09.2014р. (№ 21-314а14), в яких визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням одноразової грошової допомоги (10 посадових окладів при виході на пенсію) з огляду на наступне.

Частиною 6 статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час виходу позивача на пенсію) передбачалося, що державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Згідно п.п.3.6 п.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України №5 від 13.01.2004 року, одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно з діючим законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), не належить до фонду оплати праці.

Таким чином, грошова винагорода, яку ОСОБА_1 просить врахувати при перерахунку пенсії, в розмірі 10 окладів при виході на пенсію, відноситься до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці. Вказана грошова допомога має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати підлягають задоволенню з 01.05.2016 року.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст.195, 197, п.п.1,2 ч.1 ст.197, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2017 року у справі №607/12283/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не включення до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця ОСОБА_1, сум виплаченої допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з 1 травня 2016 року здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, у розмірі 87% заробітної плати, з якої сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді І. М. Обрізко
Р. Б. Хобор