Справа № 409/2802/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Полєно В.С
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року справа №409/2802/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області на постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року у справі № 409/2802/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник) звернулась до Білокуракинського районного суду Луганської області (далі - відповідач, управління) про визнання неправомірними дій і зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області зарахувати в трудовий стаж періоди роботи у Ленінському продторзі, Державному комунальному торгівельному підприємстві «Центр», Державній комунальній торгівельно - комерційний фірмі «Центр», Орендному підприємстві торгівельно - комерційній фірмі «Центр» з 17 березня 1988 року по 01 листопада 1993 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельно - комерційній фірмі «Центр» з 01 листопада 1993 року по 01 вересня 1999 року, ДП маг. № 5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр» з 02 вересня 1999 року по 31 липня 2000 року, ПП «Сніжинка» з 01 березня 2002 року по 09 червня 2003 року та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області провести перерахунок пенсії із врахуванням стажу роботи у Ленінському продторзі, Державному комунальному торгівельному підприємстві «Центр», Державній комунальній торгівельно - комерційній фірмі «Центр» Орендному підприємстві торгівельно - комерційний фірмі «Центр» з 17 березня 1988 року по 01 листопада 1993 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельно - комерційний фірмі «Центр» з 01 листопада 1993 року по 01 вересня 1999 року, ДП маг. №5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр» з 02 вересня 1999 року по 31 липня 2000 року, ПП Сніжинка» з 01 березня 2002 року по 09 червня 2003 року з моменту призначення пенсії та сплатити різницю недоотриманої пенсії (а.с.5-10).

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року позовні вимоги задоволені частково, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області щодо незарахування в трудовий стаж ОСОБА_3 періодів роботи у Ленінському продторзі, у Державному комунальному торгівельному підприємстві «Центр», у Державній комунальній торгівельно-комерційній фірмі «Центр», в Орендному підприємстві торгівельно-комерційній фірмі «Центр» з 17 березня 1988 року по 01 листопада 1993 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційній фірмі «Центр»» з 01 листопада 1993 року по 01 вересня 1999 року, у ДП маг. №5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр» з 02 вересня 1999 року по 31 липня 2000 року, у ПП «Сніжинка» з 01 березня 2002 року по 09 червня 2003 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області зарахувати до стажу роботи та провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 із врахуванням стажу роботи у Ленінському продторзі, у Державному комунальному торгівельному підприємстві «Центр», у Державній комунальній торгівельно-комерційній фірмі «Центр», в Орендному підприємстві торгівельно-комерційній фірмі «Центр» з 17березня 1988 року по 01 листопада 1993 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційній фірмі «Центр»» з 01 листопада 1993 року по 01 вересня 1999 року, у ДП маг. № 5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр» з 02 вересня 1999 року по 31 липня . 2000 року, у ПП «Сніжинка» з 01 березня 2002 року по 09 червня 2003 року з 01 листопада 2016 року (а.с.52-54).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване, у зв'язку з тим, що звернення ОСОБА_2 щодо перерахунку призначеної пенсії з 01 листопада 2016 року не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки заявник не звертався із заявою про перерахунок пенсії згідно з Додатком № 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.57-58).

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач в апеляційній скарзі зазначив про розгляд справи без участі їх представника.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_2, виданий 07 вересня 1996 року, Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області (а.с.31-33).

Згідно довідки № 921000082 від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.34).

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області, є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Позивач 01 листопада 2016 року звернулась до управління із заявою про здійснення їй перерахунку призначеної пенсії з урахуванням періодів роботи у Ленінському продторзі, Державному комунальному торгівельному підприємстві «Центр», Державній комунальній торгівельно - комерційній фірмі «Центр», в Орендному підприємстві торгівельно - комерційній фірмі «Центр» з 17 березня 1988 року по 01 листопада 1993 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельно - комерційній фірмі «Центр» з 01 листопада 1993 року по 01 вересня 1999 року, ДП маг. № 5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр» з 02 вересня 1999 року по 31 липня 2000 року, ПП «Сніжинка» з 01 березня 2002 року по 09 червня 2003 року з моменту призначення пенсії, сплативши різницю недоотриманої пенсії (а.с.12-15).

Листом управління від 14 листопада 2016 року № 13/1-13 позивачу було доведено що, не зараховано до стажу періоди роботи з 17 березня 1988 року по 01 вересня 1999 року у Ленінському продторзі, ДКТП «Центр», ДКТК фірма «Центр», АПТК фірма «Центр», ТОВ ТКФ «Центр», Луганське ЗАТ «Центр», період роботи з 02 вересня 199 року по 31 липня 2000 року в ДП маг. № 5 ЛЗАО «Центр» у зв'язку з нечітким відтиском печатки при звільненні з даних підприємств. Не зараховано до стажу період роботи з 01 березня 2002 року по 09 червня 2003 року в ПП «Сніжинка» у зв'язку з тим, що дата наказу на прийом на роботу від 01 березня 2003 року, а дата прийому на роботу 01 березня 2002 року (помилка в даті прийому на роботу або в наказі на прийом на роботу).

Зазначені періоди є спірними з точки зору неправомірності їх незарахування до стажу роботи.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття управлінням спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно вимог статті 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсiї та необхiднi документи подаються до територiального органу Пенсiйного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженiй особi в порядку, визначеному правлiнням Пенсiйного фонду за погодженням iз центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної полiтики у сферах трудових вiдносин, соцiального захисту населення, особисто або через представника, який дiє на пiдставi виданої йому довiреностi, посвiдченої нотарiально. Заява про призначення пенсiї за вiком може бути подана застрахованою особою не ранiше нiж за мiсяць до досягнення пенсiйного вiку. Органи Пенсiйного фонду мають право вимагати вiдповiднi документи вiд пiдприємств, органiзацiй i окремих осiб, виданi ними для оформлення пенсiї, а також в необхiдних випадках перевiряти обґрунтованiсть їх видачi та достовiрнiсть поданих вiдомостей про осiб, якi пiдлягають загальнообовязковому державному пенсiйному страхуванню, умови їх працi та iнших вiдомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсiю.

У відповідності до статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За приписами частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно норми статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документами, що підтверджують стаж роботи за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній).

В ході розгляду справи судом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що згідно запису копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 17 березня 1988 року прийнята до апарату Ленінського продторгу бухгалтером товарного відділу у роздрібу. У зв'язку із перейменуванням Ленінського продторгу в «Державне комунальне торгівельне підприємство «Центр» на підставі рішення виконкому Луганської міської ради № 15 від 13 грудня 1991 року переведена бухгалтером з обліку товарів на базі апарату. 22 серпня 1992 року позивач переведена бухгалтером 2 категорії з обліку товарів та тари в роздрібній мережі рішенням кваліфікаційної комісії Державного комунального торгівельного підприємства «Центр». Згідно рішення виконкому Луганської міської ради № 211 від 30 липня 1992 року Державне комунальне торгівельне підприємство «Центр» перейменоване у Державну комунальну торгово-комерційну фірму «Центр». Згідно рішення міськвиконкому № 285 від 23 жовтня 1992 року Державна комунальна торгово - комерційна фірма «Центр» перейменована в Орендне підприємство торгівельно- комерційну фірму «Центр». Згідно рішення виконкому Луганської міської ради № 85/1715 від 27 жовтня 1993 року Орендне підприємство торгівельно-комерційна фірма «Центр» перейменована у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно - комерційну фірму «Центр». З 01 листопада 1993 року позивач переведена бухгалтером. Згідно рішення виконкому Луганської міської ради № 21/2653 від 03 серпня 1994 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційна фірма «Центр» перейменована у Луганське закрите акціонерне товариство «Центр». 01 вересня 1999 року звільнена за статтею 36 пункту 5 у зв'язку із переведенням до ДП магазину № 5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр». 02 вересня 1999 року позивач прийнята по переводу на посаду ст. бухгалтера ДП магазину № 5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр». 31 липня 2000 року звільнена з посади ст. бухгалтера ДП магазину № 5 Луганського закритого акціонерного товариства «Центр» за статтею 38 Кодексу законів про працю України. З 01 березня 2002 року прийнята бухгалтером до ПП «Сніжинка». Вказано як підставу запису наказ 2-к від 01 березня 2003 року. Звільнена 09 червня 2003 року з займаної посади, підстава наказ 32-к від 09 червня 2003 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нечіткий відбиток печатки у трудовій книжці позивача не може бути підставою для відмови в зарахуванні стажу роботи, оскільки це відбулось не з вини позивача.

Щодо виправлень, неточностей в трудовій книжці позивача, підстав внесення виправлень, які значаться в трудовій книжці позивача (помилка в даті прийому на роботу або в наказі на прийом на роботу), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємств, установи, організації.

Відповідно до підпункту 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і в організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року № 58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, виправлення виконує власник або уповноважений ним орган, який зробив відповідний запис.

Згідно пункту 2.8 Інструкції, якщо підприємство зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Згідно пункту 2.9 Інструкції, виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає зазначені доводи відповідача, оскільки як вбачається з матеріалів справи, внесення відповідних виправлень здійснено відповідно до вимог пункту 2.8 Інструкції (замість дати наказу «пр. 2-к від 01.03.2002 року» зазначено «пр. 2-к від 01.03.2003 року).

Зазначене підтверджується довідкою Приватного підприємства «Сніжинка» № 16 від 21 травня 2014 року.

Крім того, за приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування визначаються виключно цим Законом.

За вимогами статті 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.

Статтею 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», визначено, що державний реєстр створюється для забезпечення в тому числі ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

За приписами статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», передбачено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов'язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

В матеріалах справи містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, позивача, за формою ОК-5, які засвідчені відповідачем та підтверджують, що дійсно в період з 01 березня 2002 року по 09 червня 2003 року ПП «Сніжинка» проводило сплату страхових внесків до управління за позивача, як за робітника. При цьому з даних довідок вбачається сума заробітної плати для нарахування пенсії, кількість днів стажу в місяці, сплата страхових внесків, і що саме ці внески проводилися підприємством. Зазначене свідчить про те, що даний період роботи позивача підлягає зарахування до стажу роботи.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на те, що відповідач не довів правомірність свого рішення щодо незарахування до стажу роботи спірних періодів роботи за неврахуванням ряду обставин.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області на постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року у справі № 409/2802/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 30 січня 2017 року у справі № 409/2802/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова