Справа № 804/3929/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 р. Справа № 804/3929/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
позивача представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, у якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 06.06.2016р. №451-о «Про звільнення» в частині звільнення ОСОБА_3 з посади державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС;

поновити ОСОБА_3 в митних органах на рівнозначній посаді у Дніпропетровській митниці ДФС з 07 червня 2016 року;

стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 07.06.2016р. по день фактичного поновлення позивача на роботі.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що його було звільнено з Дніпропетровської митниці ДФС на підставі п.1 ч. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України, але без врахування приписів ст.42 Кодексу законів про працю України (далі-КЗпПУ). Розірвання трудового договору з працівником у звязку із скороченням чисельності або штату працівників з ініціативи власника можливе лише, якщо неможливо перевести такого працівника за його згодою на іншу роботу та з обовязковим врахуванням власником наявності в конкретного працівника переважного права залишення на роботі. Позивач вважає, що порівняно з іншими працівниками, які залишились працювати в митному органі, має переважне перед іншими право на залишення на роботі, оскільки має більший стаж роботи на державній службі та високу кваліфікацію, адже пропрацював в органах митної служби України з 22.07.1998 року. Натомість оцінювання під час визначення кваліфікації та продуктивності праці відповідачем не проводилось. До того ж, позивач має на утриманні інваліда ІІІ групи. Ці обставини були відомі відповідачу з особової справи. Крім того, вирішуючи питання про його вивільнення, відповідач порушив ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ, жодних пропозицій про переведення на іншу посаду або в інший підрозділ від відповідача не надходило. Тому наполягає, що його звільнення з посади державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС є незаконним та таким, що порушило його права, яке має бути відновленим.

Представники Дніпропетровської митниці ДФС позов не визнали, обґрунтовуючи свою думку у поясненнях, викладених у запереченнях на позов. Позиція відповідача аргументована тим, що при звільненні ОСОБА_3, внаслідок скорочення штату працівників, Дніпропетровською митницею дотримано вимоги законодавства України. Також зауважено, що у Дніпропетровській митниці триває процес реформування, який супроводжений скороченням штату. У звязку з чим, було затверджено план заходів із скорочення чисельності працівників митниці. За результатами порівняльного аналізу кваліфікації та продуктивності праці, рівня виконання службових завдань, якості роботи особового складу підрозділу, в якому працював позивач, відповідачем встановлено наявність у інших посадових осіб значно вищого рівня продуктивності праці та інших показників. Окрім того, позивачем не надано документів, що свідчать про наявність у нього переважного права на залишення на роботі. А у звязку з відсутністю рівнозначних вакантних посад у митниці на момент звільнення, у відповідача не було можливості запропонувати позивачу іншу рівнозначну посаду. Тому порушень трудового законодавства з прийняття оскаржуваного наказу з боку відповідача не було, підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 з 22 липня 1998 року працював у митних органах України, з 01.05.2014 року обіймав посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Іловайськ» Східної митниці Міндоходів (наказ №335-к від 30.04.2014).

12 січня 2015 року ОСОБА_3 було звільнено із займаної посади в порядку переведення до Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України (наказ №17-к від 05.01.2015).

13 січня 2015 року ОСОБА_3 було прийнято на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС в порядку переведення зі Східної митниці Міндоходів (а.с.24, 92); 01 вересня 2015 року присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи ІІ рангу» (а.с.24, 100).

Згідно із Штатним розписом Дніпропетровської митниці ДФС на 2015 р., затвердженого головою Державної фіскальної служби України 31.01.2015, чисельність штату Дніпропетровської митниці у 2015 році склала 389 одиниць, з яких: 45 штатні одиниці по митному посту «Дніпропетровськ-аеропорт», в т.ч. 7 одиниць державних інспекторів (а.с.63-64).

Згідно із Переліком змін №4 до Штатного розпису Дніпропетровської митниці ДФС на 2015 рік, затвердженого головою Державної фіскальної служби України 21.03.2015, чисельність штату Дніпропетровської митниці у 2015 році склала 389 одиниць, з яких: 42 штатні одиниці по митному посту «Дніпропетровськ-аеропорт», в т.ч. 7 одиниць державних інспекторів (а.с.67, 68 зворотній бік).

Відповідно до постанови КМУ від 21.10.2015 року №840 «Про внесення змін у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 р №85» затверджено граничну чисельність працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади.

Наказом №978 від 11.12.2015 р. Державної фіскальної служби України «Про затвердження чисельності територіальних органів ДФС» затверджено чисельність працівників територіальних органів ДФС митниці у розмірі 349 штатних одиниць.

Наказом №182 від 25.02.2016 р. Державної фіскальної служби України «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.12.2015 р. №978» штатну чисельність митниці скорочено на 5 штатних одиниць.

Головою Державної фіскальної служби України 02.02.2016 р. затверджено Структуру та Штатний розпис Дніпропетровської митниці ДФС на 2016 рік, згідно з яким штатна чисельність митного посту «Аеропорт» скорочена та склала 33 шт.од., з яких 5 штатних одиниць державного інспектора (а.с.44 зворотній бік).

21 березня 2016 року Головою Державної фіскальної служби України затверджено Перелік змін №2 до штатного розпису Дніпропетровської митниці на 2016 рік, згідно з яким штат митниці скорочено на 5 одиниць та склав 344 штатних одиниць, з яких: 31 штатна одиниця у Відділі митного оформлення №1 Митного посту «Аеропорт», в т.ч. 5 одиниць державних інспекторів (а.с.94).

23 лютого 2016 відбулось засідання Комісії з питань скорочення штатної чисельності Дніпропетровської митниці ДФС, де було розглянуто результати порівняльного аналізу кваліфікації та продуктивності праці, рівня виконання службових завдань та якості роботи особового складу митних постів «Дніпропетровськ-аеропорт», «Дніпропетровськ-транспортний» та «Дніпропетровськ-лівобережний».

Згідно з Протоколом засідання Комісії з питань скорочення штатної чисельності Дніпропетровської митниці ДФС від 23.02.2016 р. вирішено, у звязку із скороченням митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» попередити про наступне вивільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ ОСОБА_3, державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» (а.с.122).

25 лютого 2016 року позивача було ознайомлено з Попередженням про наступне вивільнення із займаної посади згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України, у звязку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників Державної фіскальної служби (а.с.106).

06 червня 2016 ОСОБА_3 було звільнено відповідно до п.1 ст. 40 КЗпПУ у звязку зі змінами в організації виробництва і праці скорочення чисельності та штату працівників, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку (наказ Дніпропетровської митниці ДФС від 06.06.2016 №451-о).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проходження служби в органах Державної фіскальної служби врегульовано главою 79 Митного кодексу України. Статтею 569 цього Кодексу передбачено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами.

Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб органів доходів і зборів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Зазначене узгоджується з положеннями частини 3 статті 5 Закону України «Про державну службу».

Стаття 87 Закону України «Про державну службу» визначає підстави припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення, до яких пунктом 1 частини 1 цієї статті віднесено скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Частиною 3 ст. 87 Закону передбачено, що процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпПУ - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За змістом норми ч. 2 ст. 40 КЗпПУ, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Отже з системного аналізу наведених норм трудового законодавства вбачається, що звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпПУ може мати місце, якщо: це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями; неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпПУ про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Згідно пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, станом на 25.02.2016 у Дніпропетровській митниці ДФС триває процес реорганізації, пов'язаний зі скороченням чисельності та штату працівників (а.с.123).

Процес реорганізації, пов'язаний зі скороченням у Дніпропетровській митниці ДФС, супроводжений низкою рішень субєктів владних повноважень, як то постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №840 «Про внесення змін у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 р №85», наказу ДФС від 11.12.2015 р. №978 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів ДФС», наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 04.12.2015 №361 «Про затвердження Плану заходів із скорочення штатної чисельності працівників Дніпропетровської митниці ДФС», зі змінами, внесеними наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 04.02.2016 №29, та на підставі структури та штатного розпису Дніпропетровської митниці ДФС на 2015-2016рр. (із численними змінами).

В ході судового розгляду встановлено, що згідно із штатним розписом Дніпропетровської митниці ДФС на 2015 рік (із змінами, внесеними 21.03.2015) чисельність штату Дніпропетровської митниці у 2015 році склала 389 одиниць, з яких: 37 штатні одиниці по митному посту «Дніпропетровськ-аеропорт», в т.ч. 7 одиниць державних інспекторів (а.с.67, 68 зворотній бік).

Згідно із штатним розписом Дніпропетровської митниці ДФС на 2016 рік чисельність штату Дніпропетровської митниці у 2016 році скорочена на 5-ть штатних одиниць та склала 349 штатних одиниць.

При цьому, штатна чисельність працівників митного посту «Аеропорт» скорочена на 4 шт.од. та склала 33 шт.од., з яких 5 штатних одиниць державного інспектора (а.с.44 зворотній бік).

21 березня 2016 року Головою Державної фіскальної служби України затверджено Перелік змін №2 до штатного розпису Дніпропетровської митниці на 2016 рік, згідно з яким штат митниці знову було скорочено на 5 одиниць та склав 344 штатних одиниць, з яких: 31 штатна одиниця у Відділі митного оформлення №1 Митного посту «Аеропорт», в т.ч. 5 одиниць державних інспекторів (а.с.94).

Отже, судом встановлено, що у Відділі митного оформлення №1 Митного посту «Аеропорт», де працював позивач, відбулось поступове скорочення штату: з 7-и штатних одиниць державних інспекторів до 5-ти штатних одиниць державних інспекторів.

Згідно зі статтею 42 КЗпПУ - переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

При скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно із ч.3 ст. 42 КЗпПУ - при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Доводи ж позивача про неврахування відповідачем переважного у нього права на залишення на роботі серед інших працівників та факту непроведення відповідного кваліфікаційного оцінювання не враховуються судом, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, в ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 04.12.2015 р. №361 затверджено План заходів із скорочення штатної чисельності працівників Дніпропетровської митниці із змінами, внесеними наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 04.02.2016 №29, на виконання якого було створено Комісія з питань скорочення штатної чисельності Дніпропетровської митниці (наказ від 04.02.2016 №30).

На запит Комісії з питань скорочення штатної чисельності Дніпропетровської митниці від 18.11.2015 щодо працівників, яким надається переважне право на залишення на роботі при звільненні у звязку із змінами в організації виробництва і праці, начальником митного посту «Дніпропетровськ-Аеропорт» ОСОБА_6 підготовлено службову записку від 19.11.2015 р. №557/04-50-61-1-12 (а.с. 119).

Але серед переліку працівників, що зазначені службовій записці, позивача не зазначено.

Суд не бере до уваги доводи позивача про неврахування відповідачем того факту, що на його утриманні перебуває не працююча дружина ІІІ групи інвалідності, оскільки доказу надання відповідачу відповідних підтверджуючих інвалідність документів (або їх копій), позивачем не надано, а в особовій справі таких документів також не виявлено. До того ж, згідно з декларацією про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік, дружина позивача ОСОБА_7, мала дохід.

Крім того, законодавець чітко повязує отримання переважного права на залишенні на роботі з настанням таких обовязкових умов: «при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації» (ч.3 ст.42 КЗпП).

Чинним законодавством України не передбачені критерії і порядок визначення працівників із більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці.

Згідно роз'яснень Міністерства соціальної політики України у листі від 21.05.2012 року № 80/06/187-12 «Про переважне право на залишення на роботи» для виявлення таких працівників роботодавцем робиться порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників.

Судом досліджені документи, надані відповідачем в якості доказу проведення Дніпропетровською митницею ДФС відповідного порівняльного аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, а саме: ОСОБА_6 продуктивності праці працівників митного посту «Дніпропетровськ-аеропорт» за 2015 р., ОСОБА_6 продуктивності праці митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» з 01.11.2015 по 31.01.2016 рік та ОСОБА_6 кваліфікаційних вимог.

Судом встановлено, що в процесі оцінки продуктивності праці працівників митного посту «Дніпропетровськ-аеропорт» були враховані такі показники роботи, як «кількість оформлених квитанцій МД-1», «кількість оформлених декларацій для громадян (валюта)», «кількість оформлених книжок (картентів)», «кількість складених протоколів про ПМП», «кількість винесених рішень по митній вартості», «кількість підготовлених запитів щодо визначення митної вартості, класифікації», оцінені окремі додаткові доручення, рівень оперативності виконання роботи тощо.

Але позивач займає передостаннє місце серед інших працівників митного посту в рейтингу продуктивності праці. До того ж, має взагалі нульові показники за такими напрямками роботи як «кількість оформлених квитанцій МД-1», «кількість оформлених декларацій для громадян (валюта)», «кількість оформлених книжок А.Т.А.», «кількість складених протоколів про ПМП».

За таких обставин, при попередженні посадових осіб Дніпропетровської митниці ДФС про наступне вивільнення, враховуючи такі результати порівняльного аналізу продуктивності та кваліфікації особового складу, суд не вбачає порушень з боку відповідача щодо надання переваги іншими посадовим особам з більш високою продуктивністю праці.

Безпідставними є також доводи позивача про порушення відповідачем ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ, оскільки з урахуванням скорочення, у штаті Дніпропетровської митниці ДФС на період спірних відносин дійсно були відсутні вакансії, яка б відповідали кваліфікації позивача, або інша рівнозначна посада, про що також неодноразово повідомлялось позивача, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, суд доходить до висновку, що звільнення ОСОБА_3 із займаної посади після закінчення двохмісячного терміну з моменту попередження про вивільнення відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі змінами в організації виробництва і праці скорочення чисельності та штату працівників, згідно із наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 06.06.2016 №451-о, здійснено із додержанням вимог законодавства.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2016 року

Суддя ОСОБА_1