Справа № 820/1677/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 травня 2017 р. 11:19 год. справа № 820/1677/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Король Д.О.,

за участі:

представника позивача не прибув,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області ОСОБА_3, в якому просить суд: скасувати рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області - ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2017 індексний номер: 34560249, відповідно до якого на однокімнатну квартиру, що розташована АДРЕСА_1, накладено заборону на нерухоме майно згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 року №644/2603/16-ц.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.03.2017 державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківської області - ОСОБА_3 було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34560249, відповідно до якого на однокімнатну квартиру, що розташована АДРЕСА_1, власником якої під час вчинення цієї реєстраційної дії вже був ОСОБА_2, накладено заборону на нерухоме майно згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 № 644/2603/16-ц. Позивач вважає вказане рішення державного реєстратора протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 № 644/2603/16-ц зазначено, що суд вирішив: заборонити відчуження у будь-який спосіб: однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .... При цьому, 31.03.2017 року при проведенні спірної реєстрації відповідачем не були дотримані вимоги Закону № 1952-ІУ щодо обовязкового використання відомостей Державного реєстру прав при проведенні реєстраційної дії, що призвело до порушення прав законного власника цієї квартири - ОСОБА_2, оскільки саме за ним було зареєстровано право власності на квартиру під час проведення спірної реєстрації. Отже, під час проведення відповідачем спірної реєстрації суперечність між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями була очевидною та полягала зокрема у тому, що рішенням (ухвалою) суду від 10.03.2017 саме ОСОБА_4 було заборонено відчуження квартири, власницею якої 31.03.2017 вона вже не була. Натомість, рішення про проведення відповідачем спірної реєстрації порушує права законного власника квартири - ОСОБА_2, та суперечить змісту ухвали райсуду від 10.03.2017, оскільки питання заборони відчуження майна ОСОБА_2 судом не вирішувалось.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 18.05.2017 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі на підставі викладених у позові фактів.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що 15.03.2017 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради через Центр надання адміністративних послуг м. Харкова ОСОБА_5 представником за дорученням ОСОБА_6 подано заяву № 21387504 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (щодо обтяження) на квартиру № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дванадцятого Квітня, 24. 31.03.2017 року державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34560249 та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про заборону вчинення реєстраційних дій щодо квартири № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, ОСОБА_7, 24. Під час надання пояснень, представник відповідача зазначив, що всупереч законодавству, грубо порушуючи черговість заяв та ігноруючи заяву від 15.03.2017 № 21387504, яка знаходилась у стадії «зупинено розгляд» 20.03.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_8 зареєстровано право власності на квартиру № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дванадцятого Квітня, 24 за новим власником ОСОБА_2, при цьому вказана обставина не повинна враховуватись державним реєстратором, оскільки станом на 15.03.2017 року, тобто на час подання заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (щодо обтяження), суперечностей у наданих документах встановлено не було. З огляду на викладене, представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 10.03.2017 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в межах справи №644/2603/16-ц заборонено відчуження у будь-який спосіб: однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

14.03.2017 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в межах справи №644/2603/16-ц виправлено описку в ухвалі від 10.03.2017 року по справі №644/2603/16-ц.

Судом встановлено, що 15.03.2017 року до Департаменту реєстрації Харківської міської ради через Центр надання адміністративних послуг м.Харкова ОСОБА_5, представником за дорученням ОСОБА_6, подано заяву №21387504 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (щодо обтяження) на квартиру № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дванадцятого Квітня, 24, відповідно до вищевказаної ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_3 у передбаченому законодавством України порядку розглянуто заяву №21387504 від 15.03.2017. За результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34340574 від 20.03.2017 у звязку з тим, що подано документи не в повному обсязі.

31.03.2017 року державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34560249 та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про заборону вчинення реєстраційних дій щодо квартири № 42, що знаходиться за адресою: м.Харків, ОСОБА_7, 24.

Під час здійснення реєстраційних дій державні реєстратори Департаменту реєстрації Харківської міської ради керуються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон України №1952-IV), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011 року та іншими нормативно - правовими актами України.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.2 Закону України №1952-IVдержавна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частиною 4 ст.18 Закону України №1952-IV визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно з положеннями п.1 та п.2 ч.3 ст.10 Закону України №1952-IV, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Пунктом 4 частини 3 статті 10 Закону України №1952-IV передбачено, що під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Окрім цього, особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів унормовані положеннями статті 31-1 Закону України №1952-IV, зокрема, реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

З досліджених судом матеріалів реєстраційної справи №01 вбачається, що станом на 15.03.2017 року, тобто на момент звернення з заявою №21387504 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (щодо обтяження) на квартиру № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дванадцятого Квітня, 24, були відсутні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на квартиру № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дванадцятого Квітня, 24 за новим власником ОСОБА_2 були вчинені приватним нотаріусом ОСОБА_8 20.03.2017 року, тобто в той час коли на розгляді вже перебувала заява від 15.03.2017 № 21387504, яка знаходилась у стадії «зупинено розгляд».

Частиною 8 статті 18 Закону України №1952-IV передбачено, що у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше. Черговість розгляду заяв щодо одного об'єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав.

З огляду на черговість розгляду заяв та відсутність будь-яких суперечностей у заяві від 15.03.2017 року та доданих до неї документах, суд приходить до висновку, що державним реєстратором правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2017 індексний номер: 34560249, відповідно до якого на однокімнатну квартиру, що розташована АДРЕСА_1, накладено заборону на нерухоме майно згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 року №644/2603/16-ц.

При цьому, наявність факту проведення реєстраційної дії під час зупинення розгляду заяви про реєстрацію обтяження від 15.03.2017 року та подальше скасування в апеляційному порядку ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 10.03.2017 року в межах справи №644/2603/16-ц, жодним чином не впливає на правомірність дій державного реєстратора та дотримання ним законодавчо визначеної процедури проведення реєстраційних дій.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржуване позивачем рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області - ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2017 індексний номер: 34560249, відповідно до якого на однокімнатну квартиру, що розташована АДРЕСА_1, накладено заборону на нерухоме майно згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 року №644/2603/16-ц., складено без порушення вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Законом України №1952-IV, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011 року, з використанням повноважень, з метою, якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, дії відповідача є правомірними, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 29.05.2017 року.

Суддя Біленський О.О.