Справа № 804/961/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2017 рокусправа № 804/961/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

за участю представників позивача Щеглова О.А., Текутєва Є.Ю., представника відповідача Горобець К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 804/961/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Елтехкомп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Елтехкомп» (далі - ТОВ НВП «Елтехкомп») звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати та визнати протиправними податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.11.2016 № на суму 510 грн.; від 02.12.2016 № на суму 1020 грн.; від 02.12.2016 № на суму 1020 грн.; від 16.12.2016 № на суму 1020 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги факт неподання на запит контролюючого органу позивачем документів до перевірки, а також незбереження ним обов'язкових документів, що стало підставою для винесення оскаржуваних ППР.

Представники позивачів в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили рішення суду залишити в силі. Пояснювали, що на запити контролюючого органу надавали ті документи, які були в наявності, але відповідач вважав їх недостатніми. За таких умов відповідач повинен був робити висновки за наслідками перевірки, а не накладати штраф за ст.. 121 ПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 03.11.2016р. № 1162 було призначено документальну планову виїзну перевірку ТОВ НВП «Елтехкомп» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р. тривалістю 10 робочих днів починаючи з 21.11.2016 р. (а.с. 30).

В період з 28.11.2016 р. по 01.12.2016 р. відповідач надавав позивачу три запити про надання первинних документів, необхідних для проведення перевірки (а.с. 34-36).

У зв'язку з ненаданням у повному обсязі запитуваних документів, відповідачем було складено Акти «Про ненадання документів до перевірки ТОВ «НВП Елтехкомп» від 29.11.2016 №661/04-36-14-11/31251352 (а.с. 37-38), від 01.12.2016 №665/04-36-14-04/31251352 (а.с. 39-40) та від 02.12.2016 №667/04-36-14-11/31251352 (а.с. 41-42). Зі змісту актів встановлено, що певні документи підприємством були надані, але не в тому обсязі, який вимагав контролюючий орган.

На підставі даних Актів відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.11.2016р. № про накладення штрафу у розмірі 510,00 грн. (підстава - Акт №661/04-36-14-11/31251352), від 02.12.2016р. № про накладення штрафу у розмірі 1020,00 грн. (підстава - Акт №667/04-36-14-11/31251352) та від 02.12.2016 № про накладення штрафу у розмірі 1020,00 грн. (підстава - Акт №665/04-36-14-04/31251352 (а.с.45-47).

Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 01.12.2016 р. №1273 було перенесено термін проведення перевірки до винесення судом рішення по справі стосовно перешкоджання ТОВ НВП «Елтехкомп» проведенню перевірки (а.с. 31).

Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.12.2016 р. №1336 поновлено термін проведення перевірки з 13.12.2016р. (а.с. 32).

Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 21.12.2016 р. №1371 перенесено термін проведення перевірки на строк визначений п. 44.5 ст. 44 ПК України (а.с. 33).

Також, 16.12.2016р. відповідачем був складений Акт № 710/04-36-14-11/31251352 «Про незабезпечення ТОВ «НВП Елтехкомп» зберігання первинних документів», в якому зазначено, що в ході проведення перевірки позивачем до відповідача поданий лист, яким повідомлено про втрату первинних фінансово-господарських документів та про порушення позивачем пп. 20.1.3, 20.1.6., 20.1.7., 20.1.15 ст. 20, п. 44.1., п. 44.3. ст. 44, п. 85.2. ПК України, що на думку відповідача, тягне за собою застосування відповідно до п. 121.1. ст. 121 ПК України штрафної санкції у розмірі 1020 грн. (а.с. 48-49)

На підставі даного Акту було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 16.12.2016 року про накладення штрафу у розмірі 1020,00 грн. (а.с. 50)

Не погоджуючись з цими рішеннями, позивач оскаржив їх до суду, правомірність винесення яких і є предметом розгляду у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посилання податкового органу в оскаржуваних повідомленнях - рішеннях на приписи ст. 54.3 ПК України є хибним у зв'язку з тим, що визначена сума грошового зобов'язання не є податком та штрафною санкцією, нарахованою з нарахуванням податків, вказаних у цій статті. Крім того, зазначено, що ст. 121 ПК України, в даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду та з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Податковий кодекс України не містить норм які б визначали строки надання документів в ході проведення перевірки, окрім як у п. 44.7 ст. 44 ПК України. Отже цей строк обмежується строками проведення перевірки.

Також ПК України не містить норм які б надавали право податковому органу встановлювати обов'язковий строк надання платником податків документів в ході проведення перевірки чи обмежувати платника податків у праві надавати документи.

Дійсно, пунктом 121.1 ст. 121 ПК України передбачена відповідальність за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що норми ст. 121 ПК України не охоплюють правовідносини, які існують саме під час проведення перевірки, а тому й санкції передбачені цією статтею не можуть бути застосовані у разі ненадання документів, запитуваних під час проведення перевірки. Наслідком ненадання документів під час перевірки передбачені в п.44.6 ст. 44 ПК України, а саме не підтвердження показників, відображених у податковій звітності.

Як встановлено в ході розгляду справи, на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень перевірка ТОВ «НВП «Елтехкомп» ще не закінчена, а тому позивач не був позбавлений права, визначеного пунктом 44.6 ст. 44 ПК України, надати документи які можуть вплинути на результати перевірки.

Більш того, колегія суддів вважає, що пунктом 121.1 ст. 121 ПК України передбачена відповідальність саме за навмисне ненадання документів як спосіб перешкоджання контролюючому органу у здійсненні законних заходів податкового контролю, а не за неповне, з точки зору контролюючого органу, надання первинних документів під час проведення перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для накладення на позивача штрафу за ненадання документів під час проведення перевірки, а тому податкові повідомлення-рішення від 29.11.2016р. №, від 02.12.2016р. № та від 02.12.2016 № є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, стосовно правомірності винесення ППР від 29.11.2016р. № слід зазначити наступне.

Як встановлено апеляційним судом в ході розгляду справи, підтверджено матеріалами справи та представником відповідача, фактичною підставою для прийняття даного рішення стало ненадання документів на запит від 28.11.2016р. (а.с. 34). Разом з тим, з тексту даного запиту вбачається, що належним чином завірені документи необхідно було надати до 01.12.2016р. Проте, Акт про ненадання документів на зазначений запит та ППР про притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу за ненадання документів були прийняті відповідачем 29.11.2016р., тобто до спливу строку виконання вимог запиту, визначеного відповідачем.

Зазначені обставини також свідчать про протиправність ППР від 29.11.2016р. №.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішень від 29.11.2016р. №, від 02.12.2016р. № та від 02.12.2016 № є вірним.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 16.12.2016 року про накладення штрафу у розмірі 1020,00 грн. апеляційний суд зазначає наступне.

Суд першої інстанції в своєму рішенні в цій частині оцінку встановленим обставинам не дав і мотивів скасування рішення не навів.

Як встановлено судом на підставі акта № 710/04-36-14-11/31251352 від 16.12.2016 року та не заперечується сторонами по справі, ТОВ «НВП «Елтехкомп» було направлено до ДПІ лист від 09.12.2016 року яким повідомлено про втрату первинних фінансово-господарських документів.

Отже, факт незабезпечення зберігання первинних документів позивачем підтверджено і не заперечувався в судовому засіданні.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Диспозиція даної статті вказує на те, що сам по собі факт незабезпечення зберігання первинних документів є самостійним складом правопорушення, при цьому вона не містить застережень щодо причин незабезпечення зберігання документів, а тому сам факт їх втрати є достатньою підставою для застосування санкцій, передбачених ст. 121 ПК України.

В той же час, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач протягом року до цього вчиняв таке саме порушення і до нього за це був на законних підставах застосований штраф, тому підстав для накладення штрафу як за повторне порушення в розмірі 1020 грн. не було. Застосуванню підлягав штраф в сумі 510 грн.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 16.12.2016 року, яким на позивача накладено штраф у розмірі 1020,00 грн., є частково протиправним і підлягає скасуванню в частині суми штрафу на 510 грн.

Стосовно доводів позивача про протиправність посилання в оскаржуваних ППР на норми п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дані обставини не являються підставою для скасування оскаржуваних ППР, оскільки форма ППР із посилання на дану норму визначена «Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити частково

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 804/961/17 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Елтехкомп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.11.2016 року № на суму 510 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.12.2016 року № на суму 1020 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.12.2016 року № на суму 1020 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.12.2016 року № в частині нарахування штрафу у розмірі 510,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Елтехкомп" () судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 травня 2017 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко