Справа № 607/12397/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4803/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі № 607/12397/16-а за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаним позовом та просила визнати протиправними дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі Тернопільського ОУПФУ) щодо невключення до складу заробітної плати, з якої їй призначено пенсію, сум матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати; зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаних видів виплат, згідно з довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з яких сплачено внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, починаючи з 01.02.2011 р.

Позов обґрунтовано тим, що 19.09.2016 р. вона звернулась до відповідача із заявою про проведення такого перерахунку пенсії, проте відповідач безпідставно відмовив їй у цьому.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 за період з 01.02.2011 р. по 01.05.2016 р. залишено без розгляду, у звязку з пропущенням строку звернення до суду.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Тернопільського ОУПФУ у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2, згідно довідки, виданої головним управлінням Державної казначейської служби у Тернопільській області.

Зобовязано Тернопільське ОУПФУ з 02.05.2016 р. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, у розмірі 81% заробітної плати, згідно довідки виданої головним управлінням Державної казначейської служби у Тернопільській області, з урахуванням включених до довідки «інших виплат», з яких сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило Тернопільське ОУПФУ, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексація не є складовими заробітної плати державного службовця, тому зараховувати їх до суми заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» немає підстав. Крім того, наголошує на неможливості перерахунку пенсії позивачки у звязку із ухваленням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу після звільнення з державної служби відповідачем з 01.02.2011 р. призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Оскільки пенсія призначена без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, позивач 19.09.2016 р. звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Листом № 397/К-11 від 23.09.2016 року в задоволенні заяви позивачу відмовлено, що стало підставою звернення до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії є протиправними, оскільки виплати, на які нараховуються страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються до заробітку для обчислення пенсії державного службовця, а отже позивач має право на перерахунок пенсії як державному службовцю з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

З наведеного видно, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судом встановлено, що позивач в 2009 2011 роках отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що Тернопільське ОУПФУ неправомірно не врахувало позивачу при призначенні пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. не встановлено заборони на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною першою статті 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного судова колегія дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі № 607/12397/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Ухвала в повному обсязі складена 22 травня 2017 року.