Справа № 820/1042/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 р. № 820/1042/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

суддів - Білової О.В., Мар'єнко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідачів Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області та Державної міграційної служби України - Кезлі М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними дій, відмови та рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області () та Державної міграційної служби України (), направлені на невизнання приналежності до громадянства України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1);

- визнати протиправним рішення, викладене у висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017, погодженому головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області () та затвердженому Державною міграційною службою України (), - щодо визнання паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 07.05.2002 р. Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області, та паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області 21.07.2006 p., такими, що оформлені з порушенням законодавства України;

- визнати протиправними дії головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (), щодо вилучення та знищення паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 21.07.2006 р. Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області;

- зобов'язати головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області () поновити реєстрацію місця постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 - з моменту її скасування;

- визнати протиправною відмову головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області () оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- зобов'язати головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області () оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- зобов'язати головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області () подати звіт про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 10 днів з дня набрання постановою Харківського окружного адміністративного суду законної сили.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 була прийнята до громадянства України у 2001 році та документована Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області 07.05.2002 року паспортом громадянина України серії НОМЕР_2. Прийняття позивача до громадянства України відбулося на за результатами розгляду відповідного пакету документів, які були подані позивачем до паспортного відділу Борівського району Харківської області. 21.07.2006 року у зв'язку з викраденням паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області видано ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_3. Позивач звернулась до головного управління Державної міграційної служби в Харківській області з заявою про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон, проте під час розгляду заяви позивача було встановлено відсутність у Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області та Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області довідки про набуття громадянства ОСОБА_1, на підставі якої позивача і було документовано паспортом громадянина України. ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Також позивачу стало відомо про прийняття рішення, викладеного у висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017, погодженому головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області та затвердженого Державною міграційною службою України щодо визнання паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 07.05.2002 р. Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області, та паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області 21.07.2006 p., такими, що оформлені з порушенням законодавства України. Такі рішення і дії відповідачів є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Представник відповідача Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у гаданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що працівниками Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області у 2002 та у 2006 роках ОСОБА_1 була документована паспортами громадянина України без здійснення перевірки її належності до громадянства України. Зазначені обставини слугували підставою для складення висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017. Отже позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач та представники позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідачів Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області та Державної міграційної служби України в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях по справі.

Представник відповідача Борівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановила наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Буркандя, Сусуманського району, Магаданської області, 07.05.2002 року документована Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області паспортом громадянина України серії НОМЕР_2.

Як повідомлено позивачем та не спростовано відповідачами по справі, до паспортного столу Борівського району Харківської області на виконання норм діючого на момент звернення законодавства було подано повний пакет документів.

21.07.2006 ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 замість втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області.

Представником позивача та позивачем повідомлено, що у 2010 році ОСОБА_1 звернулась до головного управління ДМС в Харківській області із заявою про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Головним управлінням ДМС у Харківській області під час розгляду заяви позивача про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон запитано у позивача довідку про належність до громадянства України.

ОСОБА_1 звернулась із заявою до Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області щодо отримання довідки про належність до громадянства України.

Листом від 16.12.2011 №Х-71 позивача повідомлено, що на період набуття громадянства позивачем оригінал довідки про набуття громадянства України було видано позивачу, а копія вказаної довідки знаходиться в архіві УГІРФО ГУМВС України в Харківській області. Також вказано, що в архівних та літеральних справах сектору ГІРФО Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області відсутня довідка про набуття громадянства України ОСОБА_1, а також відсутні жодні дані щодо набуття заявником громадянства (а.с. 26).

Як повідомлено представником позивача вказана довідка відсутня і в Головному управлінні Державної міграційної служби в Харківській області.

В адміністративному позові позивачем зазначено, що вона неодноразово зверталась із заявами про надання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, однак отримувала відмови.

В черговий раз після звернення ОСОБА_1 із заявою про надання паспорту громадянина України для виїзду за кордон та отримання відмови, позивач звернулась до Головного управління ДМС в Харківській області з приводу відмови.

Листом від 22.02.2017 року №03/7-х-55 позивача повідомлено про з'ясування під час проведення перевірки обставин того, що Борівським РС ГУДМС України в Харківській області проводилась службова перевірка щодо законності підстав документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 21.07.2006 Борівським РВ ГУДМС України в Харківській області. У зв'язку з зазначеним було прийнято рішення про призупинення видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Також повідомлено, що 26.01.2017 ДМС України затверджено рішення ГУДМС України в Харківській області про визнання паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 07.05.2002 Борівським РВ ГУДМС України в Харківській області, та паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 21.07.2006 Борівським РВ ГУДМС України в Харківській області, такими, що оформлені з порушенням вимог чинного законодавства.

Як повідомлено позивачу у зв'язку з зазначеними обставинами на підставі приписів Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152 керівництвом ГУ ДМС України в Харківській області 06.02.2017 прийнято рішення про відмову у видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 16).

При цьому оскаржуване рішення позивачем отримано не було.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ГУ ДМС України в Харківській області листом від 02.03.2017 року №03/2-4771 «Щодо надання копій документів» повідомлено про встановлені під час проведення перевірки обставини та направлено висновок службового розслідування №5/2017 від 26.01.2017 (а.с. 17).

Суд зазначає, що матеріали справи містять копію висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017, погодженого головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області та затвердженого Державною міграційною службою України, відповідно до якого паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий 07.05.2002 Борівським РВ ГУДМС в Харківській області та паспорт серії НОМЕР_3, виданий 21.07.2006 Борівським РВ ГУДМС в Харківській області вирішено вважати такими, що оформлені з порушеннями чинного законодавства; паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 21.07.2006 Борівським РВ ГУДМС в Харківській області підлягає вилученню та знищенню у встановленому законодавством порядку.

Крім того, пунктом 5 визначено проінформувати адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням чинного законодавства, а також пунктом 6 визначено надіслати копію висновку до Орджонікідзевського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області для скасування реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_1 та приведення облікових документів у відповідність.

З аналізу висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017 та заперечень представника відповідачів судом встановлено, що підставою для його прийняття слугували встановлені під час перевірки обставини не здійснення працівниками Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області перевірок належності ОСОБА_1 до громадянства України.

При цьому зі змісту висновку №5/2017 від 26.01.2017 встановлено, що документування позивача паспортом громадянина України було здійснено у зв'язку із загальним обміном на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_4, виданого 13.03.1983 Дзержинським РВВС м. Харкова.

Заява про видачу паспорта громадянина України подана позивачем в наявності та зберігається в архівній картотеці Борівського РС ГУДМВС України в Харківській області, при цьому як встановлено висновком №5/2017 від 26.01.2017 вивченням заяви про видачу паспорту за формою №1 громадянкою ОСОБА_1 у 2002 році в графі «перебував(ла) раніше в іноземному громадянстві (підданстві)і прийнятий(а) до громадянства України» зазначено «не перебувала».

Також з дослідження заяви про видачу паспорта громадянина України замість втраченого, яка також зберігається в архівній картотеці Борівського РВ ГУДМВС України в Харківській області перевіркою встановлено, що в графі «перебував(ла) раніше в іноземному громадянстві (підданстві)і прийнятий(а) до громадянства України» зазначено «перебувала в громадянстві Туркменістану, довідка №02-0567 від 22.04.2002 року про вихід з громадянства».

При цьому як встановлено перевіркою ОСОБА_1 за обліками ГУ ДМС України в Харківській області на громадян, які вертались з питання набуття громадянства України не зверталась.

Колегія суддів зазначає, що правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 року (далі Закону №2235-ІІІ).

Із оскаржуваного позивачем висновку вбачається, що підставою для визнання паспорта громадянина України виданого Борівським РВ ГУДМС України в Харківській області серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_1 таким, що оформлений з порушеннями слугував висновок про відсутність у позивача підстав для набуття громадянства України за п.1ст.3 Закону України «Про громадянство України», оскільки на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) позивач постійно не проживала на території України, жодних доказів на підтвердження постійного проживання на території України не надала, а отже станом на час звернення до Борівського РС ГУДМС України в Харківській області із заявою про видачу паспорта громадянина України по відношенню до держави Україна була іноземцем, однак до органів УГІРФО УМВС України в Харківській області з питань громадянства не зверталась.

Відповідно до положень цього Закону, зокрема статті 3, громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України (пункт 3 частини першої статті 3 у редакції Закону України від 16.06.2005 р. N 2663-IV);

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

На підставу відсутності у позивача доказів на підтвердження постійного проживання на території України станом на час проголошення незалежності України відповідачем у висновку №5/2017 від 26.01.2017 року вказано, що громадянка ОСОБА_1 раніше була документована 04.07.1980 Борівським РВВС Харківській області паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_5 по досягненню 16-річного віку, виданого на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, виданого Буркандською сільською радою Сусуманського району Магаданської області.

13.05.1983 року позивач була документована Дзержинським РВВС м. Харкова паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року у зв'язку із зміною прізвища «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

При цьому як встановлено висновком з заяви форми №1 про видачу паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_4 вбачається наявність відмітки про вклеювання до паспорта фотокартки після досягнення нею 25-річного віку, здійснене 28.10.1988 МВВС м. Мари, Туркменістан.

Як повідомлено представником відповідачів позивач надавала пояснення щодо обставин постійного проживання на території України на час проголошення незалежності та повідомила, зокрема, що у 1985 році переїхала жити до Туркменістану, у 1997 році повернулася в с. Богуславка Борівського району Харківської області до своєї матері ОСОБА_9.

Також висновком №5/2017 від 26.01.2017 року встановлено, що позивач подавала на підтвердження проживання на території України копію витягу з домогосподарської книги на ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (бабуся ОСОБА_1), в якій містяться відомості про членів домогосподарства, в тому числі у позивача, але не містять відомості про їх постійну прописку та дати прибуття.

Також вказано, що заявницею було надано довідку із Посольства Туркменістану про задоволення клопотання позивача про вихід із громадянства Туркменістану.

Колегія суддів зазначає, що порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001, №215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України"" (далі - Порядок №215/2001) визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до пункту 4 Порядку №215/2001, в редакції чинній станом на час звернення позивача із заявою про видачу паспорта громадянина України, передбачено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються, зокрема, особою, яка проживає в Україні, - до районного, районного у місті, міського управління або відділу Міністерства внутрішніх справ України за місцем проживання особи.

Пунктом 8 Порядку №215/2001, в редакції чинній станом на час звернення позивача із заявою про видачу паспорта громадянина України, визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР;

в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Колегією суддів за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що листом від 02.03.2017 року №03/2-4771 у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що паспорт колишнього СРСР виданий на ім'я позивача було знищено у встановленому законодавством порядку, документи, що були надані для оформлення паспорту громадянина України замість втраченого, знищені за терміном зберігання у встановленому законодавством порядку, а будь-які документи щодо перевірки у 2012 році підстав видачі паспорту громадянина України відсутні.

При цьому матеріали справи містять копію рішення Борівського районного суду Харківської області від 24.11.2016 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Богуславська сільська рада Борівського району Харківської області, про встановлення факту проживання на території України, яким вирішено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України задовольнити, встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Буркандя, Сусуманського району, Магаданської області РФ, за адресою: АДРЕСА_2 з серпня 1997 року по травень 2002 року без реєстрації.

Вказане судове рішення набрало законної сили 05.12.2016 року.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 24.01.2017 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Богуславська сільська рада Борівського району Харківської області, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про встановлення факту проживання у період з травня 1991 року по березень 1993 року в с. Богуславка Борівського району Харківської області без реєстрації, яким вирішено заяву ОСОБА_1 задовольнити; встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7 на території України в с. Богуславка Борівського району Харківської області, в період з травня 1991 р. по березень 1993 р.

Вказане судове рішення набрало законної сили 03.02.2017 року.

За правилами, викладеними у пункті 90 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, головне управління міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлених документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства та підтвердженням наявності фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає рішення про встановлення належності особи до громадянства України.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що документування позивача паспортом громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 07.05.2002 та паспорта серії НОМЕР_3, виданого 21.07.2006 здійснено Борівським РВ ГУДМС в Харківській області.

Видачі документу, що посвідчує особу громадянина України передувало подання позивачем відповідних документів та проведення суб'єктом владних повноважень перевірки вказаних документів.

Слід зазначити, що до суду не надано доказів подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 07.05.2002 Борівським РВ ГУДМС в Харківській області та паспорта серії НОМЕР_3, виданого 21.07.2006 Борівським РВ ГУДМС в Харківській області свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Щодо посилання представника відповідачів по справі на встановлені невідповідності у картках позивача стосовно перебування в громадянстві іншої держави, колегія суддів зазначає, що жодних зауважень до документів, в тому числі і до паспорта, та порядку їх надання в уповноваженого органу не було, доказів не подання позивачем під час оформлення паспорту серії НОМЕР_2, виданого 07.05.2002, довідки від 22.04.2002 року №02-0567 щодо виходу ОСОБА_1 з громадянства Туркменістану до суду не надано.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку про протиправність висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправними дії головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області () та Державної міграційної служби України (), направлених на невизнання приналежності до громадянства України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), колегія суддів зазначає наступне.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин протиправності висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017, погодженого головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області () та затвердженого Державною міграційною службою України (), колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту буде саме скасування висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправними дії головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області () щодо вилучення та знищення паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 21.07.2006 р. Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017 погодженого головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області () та затвердженого Державною міграційною службою України () вирішено паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 21.07.2006 р. Борівським РВ ГУМВС України в Харківській області підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку.

Колегія суддів зазначає, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час судового розгляду справи представником позивача та позивачем зазначено, що на разі паспорт вилучено не було та він знаходиться у позивача, а дані позовні вимоги обґрунтовані можливим вилученням відповідачем на виконання приписів висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017 паспорту громадянина України у позивача.

З врахуванням зазначеного та враховуючи те, що станом на день розгляду справи паспорт громадянина України у позивача не було вилучено та його не було знищено, то колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання таких дій протиправними.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області () поновити реєстрацію місця постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 - з моменту її скасування, суд зазначає наступне.

Відповідно до висновку Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 26.01.2017 року №5/2017 вирішено надіслати копію висновку до Орджонікідзевського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області для скасування реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_1 та приведення облікових документів у відповідність.

Колегія суддів зазначає, що порядок реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюються Правилами реєстрації місця проживання в Україні, затвердженими Постановою КМУ № 207 від 02.03. 2016 року.

Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання в Україні реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Таким чином станом на час прийняття відповідачем висновку Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 26.01.2017 року №5/2017 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування не здійснюється Орджонікідзевським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області.

Крім того, колегія суддів зазначає, що до суду не надано та судом в рамках офіційного з'ясування обставин самостійно не встановлено доказів скасування реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_1

Отже у суду відсутні підстави для зобов'язання головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області поновити реєстрацію місця постійного проживання ОСОБА_1.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області () оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон, колегія суддів зазначає наступне.

За Рекомендацією № R (80) 2 комітету державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області () оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

При цьому суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Борівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними дій, відмови та рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, суд зазначає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Відповідно до частин 2, 4 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат, при цьому половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Крім того, суд зазначає, що статтею 382 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за невиконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити судовий контроль за виконанням Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області постанови Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 по даній адміністративній справі та зобов'язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання постановою Харківського окружного адміністративного суду законної сили.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Борівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними дій, відмови та рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення у формі висновку Борівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №5/2017 від 26.01.2017.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 06.02.2017 про відмову у видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області () подати звіт про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 10 днів з дня набрання постановою Харківського окружного адміністративного суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2017 року.

Головуючий суддя Р.В. Мельников

Судді О.В. Білова

Л.М. Мар'єнко