Справа № 826/19232/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Кривохижої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екватор А» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екватор А» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екватор А» про стягнення заборгованості у розмірі 491009,14 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Екватор-А» на користь Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві заборгованість перед бюджетом у розмірі 491 009, 14 грн. (чотириста дев'яносто одна тисяча дев'ять гривень чотирнадцять копійок).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Екватор А» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Екватор-А» () перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві було прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 08 жовтня 2014 року:

- № , яким ТОВ «Екватор-А» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 122 159, 00 грн.;

- № , яким ТОВ «Екватор-А» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 211 638, 00 грн.

За рахунок наявної переплати з податку на додану вартість у розмірі 1 565, 75 грн. та податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 729, 95 грн., сума грошового зобов'язання була зменшена до розміру 120 593, 25 грн. та 210 908, 05 грн. відповідно.

У зв'язку із порушенням строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу була нарахована пеня у розмірі 134 437, 95 грн.

Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на юридичну адресу ТОВ «Екватор-А» направлялась податкова вимога форми «Ю» від 10 квітня 2015 року № 3633-23 на суму 491 009, 14 грн., яка була повернута на адресу контролюючого органу із позначкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно даних податкового органу за відповідачем станом на дату звернення до суду із даним позовом рахується сума заборгованості з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 491 009, 14 грн.

Вважаючи на наявність несплаченого відповідачем у встановлений законом строк узгодженої суми податкового зобов'язання позивач звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість дій щодо стягнення з ТОВ «Екватор-А» заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У випадку оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Нормами п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Положеннями пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що не погоджуючись із прийнятими податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями від 08 жовтня 2014 року №, № ТОВ «Екватор-А» звернулось до суду із позовної заявою щодо визнання їх протиправними та скасування. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року по справі № 826/26237/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року, в задоволені позову ТОВ «Екватор-А» до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище правових норм, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року по справі № 826/26237/15 набрала законної сили 25 жовтня 2016 року, сума податкових зобов'язань ТОВ «Екватор-А» з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, визначена контролюючим органом є узгодженою, а відтак у відповідача виник обов'язок по її сплаті.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість задоволення позову про стягнення з ТОВ «Екватор-А» суми заборгованості.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі не спростовують висновку суду першої інстанції. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екватор А» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 25 травня 2017 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.