Справа № 825/715/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Чернігів Справа № 825/715/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Пушенко О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування повідомлення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 05.05.2017 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа № 825/2527/15-а від 13 жовтня 2015 року, винесеного 05.04.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденко В.В.; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист № 825/2527/15-а, виданий Чернігівським окружним адміністративним судом 13 жовтня 2015 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він, як стягувач у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 825/2527/15-а, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом звільнений від сплати авансового внеску відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вимоги виконавчого листа витікають з правовідносин проходження публічної служби, які є тотожними до трудових правовідносин. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відмова відповідача прийняти до виконання виконавчий документ без сплати авансових внесків є протиправною. Повідомлення було ним отримано 29.04.2017.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву не подав. Суд, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, за наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року по справі 825/2524/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, сектора А військової частини Міністерства оборони України, Служби безпеки України про скасування пункту наказу та зобов`язанння вчинити певні дії змінено. Скасовано пункт 5 наказу керівника сектору А військової частини Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03 вересня 2014 року № 39 в частині визнання ОСОБА_1 таким, що 03 вересня 2014 року самовільно залишив район виконання завдань. Зобов`язано керівника сектору А військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття ОСОБА_1 до місця постійної дислокації 11 вересня 2014 року та направити витяг з наказу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту її проголошення в силу ст. 254 КАС України.

Чернігівським окружним адміністративним судом 21.04.2016 виписдано виконавчий лист № 825/2527/15-а про зобов`язання керівника сектору А військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття ОСОБА_1 до місця постійної дислокації 11.09.2014 року та направити витяг з наказу до військової частини-польова пощта НОМЕР_1 .

Позивач 26.03.2017 направив виконавчий лист на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком Віталієм Володимировичем 05.04.2017 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 20-1/825/2527/15-а, яке отримано позивачем 29.04.2017, про що свідчить відтиск штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті (а.с. 20).

Підставою для повернення виконавчого листа № 825/2527/15-а без виконання стало те, що державним виконавцем у процесі проведеної перевірки, з`ясовано, що виконавчий документ поданий стягувачем не може бути прийнятий до виконання, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску або, що він звільнений від його сплати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Отже, аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі у виконавчому провадженні про виконання рішення суду немайнового характеру з вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Визначення публічної служби міститься в п. 15 ст. 3 КАС України, який говорить, що це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже військова служба, яку проходить позивач належить до публічної служби. Водночас суд зазначає, що проходження військової служби регулюється спеціальними законами, що водночас не виключає регулювання цієї сфери трудовим законодавством. За своєю суттю відносини публічної служби витікають з трудових правовідносин, адже вони є правовідносинами між посадовою особою та роботодавцем в особі держави.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 звільнений від сплати авансового внеску за вчинення виконавчих дій, оскільки звернувся за виконанням рішення суду, та його вимоги виплавають із трудових відносин. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що повідомлення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 20-1/825/2527/15-а є протиправним та відповідач зобов`язаний прийняти виконавчий лист № 825/2527/15-а до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивач звільнений від сплати авансового внеску, тому повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу без виконання, було винесено з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.04.2017 № 20-1/825/2527/15-а та зобов`язання відповідача прийняти до виконання виконавчий лист № 825/2527/15-а, виданий Чернігівським окружним адміністративним судом 21.04.2016 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.04.2017 № 20-1/825/2527/15-а, винесеного головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком Віталієм Володимировичем.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист № 825/2527/15-а, виданий Чернігівським окружним адміністративним судом 21.04.2016.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур