Справа № 2а-14866/11/2670
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Київ К/9991/62586/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Центрального управління захисту інформації та криптології Генерального штабу Збройних сил України (далі - ЦУ захисту інформації та криптології ГШ ЗС України), треті особи - Військова частина НОМЕР_2 , Міністерство оборони України, про скасування наказів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними та скасування наказів про відсторонення його від спецроботи та спецдокументів. В обґрунтування позову зазначив, що з 1994 року проходив військову службу на посаді старшого спеціаліста СПЗ (шифрувальна робота), проте наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 10 березня 2011 року № 36/дск його відсторонено від спецроботи у формі позбавлення допуску до шифрувальної роботи на підставі наказу начальника ЦУ захисту інформації та криптології ГШ ЗС України від 10 березня 2011 року № 36/дск. Посилаючись на те, що його протиправно відсторонено від посади та незаконно позбавлено допуску до шифрувальної роботи, просив суд визнати незаконними і скасувати накази начальника ЦУ захисту інформації та криптології ГШ ЗС України та командира Військової частини НОМЕР_3 від 10 березня 2011 року № 36/дск.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 квітня 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що судами не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, зокрема не враховано положення Закону України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут), Указу Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (далі Положення) та наказу Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України». Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам та матеріалам справи, оскільки позивач має одне стягнення у вигляді суворої догани, а наявність лише одного не знятого стягнення не може кваліфікуватися як систематичне порушення дисципліни, а отже не може бути підставою для скасування допуску до шифрів. Крім того, оголошені позивачу впродовж 2007-2010 років дисциплінарні стягнення не пов`язані з порушенням ним військової дисципліни, а на день прийняття оскаржуваного наказу були зняті з ОСОБА_1 наказами його командирів із формулюванням «за високий професіоналізм; зразкову поведінку тощо».

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що мічман ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді старшого спеціаліста СПЗ (шифрувальна робота).

Наказом начальника ЦУ захисту інформації та криптології ГШ ЗС України від 10 березня 2011 року № 36/дск на підставі статті 3.5 Настанови з шифрувальної служби у Збройних Силах України (НШС-02) позивачу скасовано допуск до шифрів і шифрувальної роботи за систематичні порушення військової дисципліни та ухилення від виконання функціональних обов`язків за посадою, що негативно впливає на роботу і веде до чисельних порушень вимог керівних документів щодо роботи з шифрами.

На підставі цього наказу, наказами командирів Військових частин НОМЕР_1 та А 0793 від 30 березня 2011 року № 87 і № 44 відповідно старшого спеціаліста СПЗ мічмана ОСОБА_1 усунуто від виконання службових обов`язків з 30 березня 2011 року.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут).

Статтею 11 цього Статуту встановлено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема : свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; …. бути пильним, суворо зберігати державну таємницю.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом, відповідно до статті 47 якого, невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків.

Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків приймається прямим командиром (начальником) та оформляється наказом, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення (частина 2 статті 47 Дисциплінарного статуту).

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що військовослужбовець може бути усунений від виконання службових обов`язків і у випадку, якщо виникає загроза настання певних негативних наслідків.

Як встановлено судами, позивач проходить службу на посаді, робота на якій пов`язана з секретними документами та шифрами, тобто з матеріалами, які потребують посиленого захисту та підвищеної відповідальності за їх збереження.

Перевіряючи обставини справи та оцінюючи докази у їх сукупності, суди встановили, що впродовж 2007-2010 років ОСОБА_1 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку доставки секретних документів, що створювало можливості для їх втрати; порядку оформлення прийому-сдачі цих документів; допускав сперечання із керівником, тощо.

Ці обставини підтверджені наданими доказами, зокрема, копіями наказів командира Військової частини від 25 вересня 2007 року № 146, від 16 лютого 2009 року № 18, від 15 жовтня 2009 року № 215, від 26 жовтня 2009 року № 221, від 12 січня 2010 року № 5, від 26 липня 2010 року № 131, від 02 лютого 2011 року № 18 та від 31 березня 2011 року № 90.

Враховуючи наведене, суди дійшли обґрунтованого висновку, що кількість і характер дисциплінарних стягнень протягом 2009-2011 років та ухилення ОСОБА_1 від функціональних обов`язків за посадою, що підтверджується доказами у справи, давали відповідачу підстави для усунення позивача від виконання службових обов`язків шляхом позбавлення допуску до шифрів і шифрувальної роботи.

Отже, суди правильно визнали, що підстави для скасування наказу начальника ЦУ захисту інформації та криптології ГШ ЗС України та командира Військової частини НОМЕР_3 від 10 березня 2011 року № 36/дск відсутні.

Та обставина, що на час застосування останнього стягнення, частина стягнень була знята, не впливає на правильність прийнятого рішення, оскільки стягнення до ОСОБА_1 застосовувались протягом року, що свідчить про їх системність.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Мотиви касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Я.Л. Іваненко
М.І. Мойсюк