Справа № 697/12/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 697/12/17 Головуючий у 1-й інстанції: Русаков Г.С.
Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Костюк Л.О.

за участю секретаря судового засідання Грабовській Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Виконуючого обов'язків начальника Черкаської митниці Державної фіскальної служби України Сергієнка Миколи Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови №106/90200/16 у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до виконуючого обов'язки начальника Черкаської митниці ДФС Сергієнка М.М. про визнання незаконною та скасування постанови № 106/90200/16 у справі про порушення митних правил.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.09.2016 року працівниками Національної поліції України у м.Черкаси було зупинено автомобіль MERSEDES-BENZ Е320, що зареєстрований в державних органах Литовської Республіки за номером НОМЕР_1 під керуванням позивача. При цьому, як зазначає позивач, жодних правил дорожнього руху не порушував і належних правових підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу не було. Це підтверджується тим, що за наслідками перевірки документів, не складався протокол про порушення правил дорожнього руху. В той же час, документи на автомобіль були незаконно та безпідставно передані працівнику Черкаської митниці, який змусив позивача поїхати з ним до будівлі Черкаської митниці та після надання письмового пояснення про те, що автомобіль був ним придбаний, повернули документи, після чого він зміг продовжити рухатися в своїх справах. 30.11.2016 року за фактом неправомірного використання вказаного транспортного засобу, уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці ДФС, відносно позивача було складено протокол №106/90200/16 про порушення митних правил, а 22.12.2016 року, на підставі вказаного протоколу відносно нього було винесено постанову №106/90200/16 у справі про порушення митних правил, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та покладено на нього штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 1 681 846,65 грн., (один мільйон шістсот вісімдесят одна тисяча вісімсот сорок шість грн., 65 коп.) Позивач вважає, що вищевказана постанова винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а тому є незаконною, і підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України серед основних завдань, покладених на органи доходів і зборів, є забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій території України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Питання тимчасового ввезення транспортних засобів врегульовано Конвенцією про тимчасове ввезення та Додатками до неї, ратифікованої Законом України від 24.03.2004 № 1661-ІV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення».

Відповідно до ст.1 Конвенції кожна із Договірних Сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Відповідно до п «с» ч. 1 ст. 1 Глави І Додатку «С» Конвенції «приватне використання» транспортних засобів означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Статтею 5 Глави III Додатку «С» передбачено, що транспортні засоби для приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території.

На національному рівні питання тимчасового ввезення врегульовано ст. 380 МК України, відповідно до якої дозволяється тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів для особистого користування на строк до одного року.

При цьому, ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно з п. 29 ст. 4 Митного кодексу України сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, є митними формальностями.

Згідно п. 23 ст. 4 Митного кодексу України виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, визначається як митне оформлення.

Поняття митного контролю та митного оформлення визначено ст. 4 МК України.

Митний контроль відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

В свою чергу митне оформлення відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 МК України - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товару та транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 МК України випуск товарів - надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети.

Отже, з вищевказаних норм слідує, що транспортний засіб ОСОБА_6 (ОСОБА_6) було ввезено на територію України тимчасово з метою його особистого користування, тобто право ОСОБА_4 щодо розпорядження таким транспортним засобом обмежено.

Згідно ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 4 МК України вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

В даному випадку транспортний засіб, який належить іншій особі був тимчасово (строком до 1 року) ввезений на митну територію України, тобто не був випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів.

Вбачається, що митне оформлення автомобіля не було завершене.

Згідно ч. 2 ст. 469 МК України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що 04 червня 2016 року через пункт пропуску «Россошани-Брічень» митного поста «Кельменці» Чернігівської митниці ДФС громадянином-нерезидентом ОСОБА_6 (Молдова) на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в режимі тимчасового ввезення строком до 1 року було ввезено транспортний засіб «Mersedes-Benz E320» (кузов НОМЕР_2), що зареєстрований в державних органах Литовської Республіки за номером НОМЕР_1.

21 вересня 2016 року транспортний засіб «Mersedes-Benz E320» (кузов НОМЕР_2) з державними номерними знаками Литовської Республіки НОМЕР_1 ,був зупинений працівниками Національної поліції України у м.Черкасах під керуванням позивача - громадянина-резидента України ОСОБА_4.

У відповідності до ч.1 ст. 318, ч.1 ст. 321 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, всі товари та транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України перебувають під митним контролем з моменту перетинання митного кордону України і до закінчення згідно з заявленим митним режимом.

Згідно ст. 103, ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Приписами ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до ст. 284 МК України, п. 206.7 ст. 206, п. 213.3.3 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, до таких транспортних засобів за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V, главою 18 Митного кодексу України, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом, податком на додану вартість та акцизним податком.

Згідно п. 30.1, 30.9 ст. 30 Податкового кодексу України, передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі є податковою пільгою. Податкова пільга надаються, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Частиною 3 статті 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Колегія суддів погоджується з позицією відповідача про те, що дії позивача щодо використання на митній території України ТЗ д/н НОМЕР_1 є протиправними, оскільки він особисто вказаний автомобіль на територію України не ввозив, а згідно ч. 4 ст. 380 Матного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Заборона щодо використання без дозволу органів доходів і зборів на митній території України товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які перебувають під митним контролем визначена також положеннями ч. 3 ст. 325 Митного кодексу України.

Згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України до товарів відносяться будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно інформації, зазначеної у службовій записці відділу адміністрування митних платежів Черкаської митниці ДФС від 29.11.2016 року № 476/23-70-19 з урахуванням даних щодо вартості транспортного засобу згідно висновку експерта від 11.11.2016 року № 107/16 встановлено, що ТЗ д/н НОМЕР_1 класифікується згідно УКТЗЕД в товарній підкатегорії 8703 33 90 30, а сума митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті станом на 21.09.2016 року становить 560 615,55 грн. (ввізне мито - 10 774,73 грн., акциз - 438 447,02 грн. та ПДВ - 111 393,80 грн.).

З огляду на викладене, вбачається, що позивач в порушення вимог ст.ст. 103, 284, 325, 380 Митного кодексу України, п. 206.7 ст. 206, п.п. 213.3.3 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України здійснив неправомірне використання на митній території України ТЗ д/н НОМЕР_1, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, чим ухилився від сплати до державного бюджету України митних платежів на суму 560 615, 55 грн.

Таким чином, на підстав ст. 491 Митного кодексу України, уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці ДФС за вказаним фактом 30.11.2016 року було складено протокол про порушення митних правил № 106/90200/16 за ст. 485 Митного кодексу України відповідно до вимог ст. 494 Митного кодексу України за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 652, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.06.2012 року за № 1015/21327, «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил».

Протокол про порушення митних правил було складено в присутності позивача, який в своїх поясненнях зазначив, що придбав вказаний автомобіль в червні 2016 року та з того часу використовує його в особистих цілях на підставі свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_3, виданого державними органами Литовської Республіки, номерних знаків НОМЕР_1 Литовської Республіки та довіреності від 14 квітня 2016 року № НОМЕР_4, виданої власником автомобіля ОСОБА_7.

У протоколі про порушення митних правил міститься відмітка про отримання його копії позивачем та інформація про дату, час та місце розгляду справи.

Листом Черкаської митниці ДФС від 07.12.2016 № 1302/10/23-70-20-43 «Щодо розгляду адміністративної справи» позивача було повідомлено про перенесення розгляду справи у зв'язку з його неявкою (згідно повідомлення про отримання поштового відправлення отримано 10.12.2016).

Встановлено, що громадянин-резидент України ОСОБА_4, в порушення вимог ст.ст. 103, 284, 325, 380 Митного кодексу України, п. 206.7 ст. 206, п.п. 213.3.3 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України, умисно здійснив неправомірне використання на митній території України ТЗ д/н НОМЕР_1, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, чим ухилився від сплати до державного бюджету України митних платежів на суму 560 615,55 грн. та вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил від 22.12.2016 винесена уповноваженою особою у встановлені строки з дотриманням вимог територіальної підвідомчості та відповідно до положень ст. 527 Митного кодексу України за відсутності правопорушника, якого з урахуванням положень ч. 8 ст. 494 Митного кодексу України було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи та від якого не надійшло клопотання про перенесення чи відкладення розгляду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова у справі про порушення митних правил № 106/90205/16 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відповідно до положень ст. 531 Митного кодексу України відсутні.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст.160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 до Виконуючого обов'язків начальника Черкаської митниці Державної фіскальної служби України Сергієнка Миколи Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови №106/90200/16 у справі про порушення митних правил відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

Л.О.Костюк

Повний текст постанови виготовлено 25.05.2017 року.

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Костюк Л.О.

Глущенко Я.Б.