Справа № 807/760/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2017 рокум. Ужгород№ 807/760/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Луцович М.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №51238278 від 06.06.2016 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що державним виконавцем при виконанні виконавчого листа №807/1544/15 виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 20.05.2016 року, порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останнім проголошено резолютивну частину вказаного виконавчого листа не посадовим особам Головного управління пенсійного фонду України у Закарпатській області, а також відсутні будь які розпорядчі документи посадових осіб, щодо виконання рішення суду.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з мотивів викладених у письмових запереченнях проти позову, при цьому пояснивши, що 01.06.2016 року в приміщенні Головного управління ПФУ в Закарпатській області в кабінеті заступника начальника управління-начальника відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, у присутності начальника юридичного відділу - ОСОБА_4 та заступника начальника управління-начальника відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян - ОСОБА_5 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ОСОБА_6 проголошено резолютивну частину виконавчого листа № 807/1544/15 від 20.05.2016 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом, про що складено відповідний акт. Враховуючи наведене, та керуючись ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, як фактично виконане, а тому відповідач діяв в межах та спосіб встановлений чинним законодавством.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши думку сторін у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів справи, на виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_6 перебувало виконавче провадження № 51238278 з примусового виконання виконавчого листа № 807/1544/15 виданого 20.05.2016 року Закарпатським окружним адміністративним судом про зупинення дії виданої Головним управлінням Державної Фіскальної Служби України в Закарпатській області "Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 вих. № 42/05-0 від 17.03.2015р." та заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснювати перерахунок розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_2 до ухвалення рішення в адміністративній справі (а.с.82-83).

Згідно вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, який був чинним на момент виникнення спірних відносин, встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та

інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», встановлено, що Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

24.05.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із заявою про прийняття до виконавчого провадження виконавчого листа №807/1544/15 виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 20.05.2016 року, яка зареєстрована відповідачем 25.05.2016 року за вх.. №318/9-226 (а.с. 81)

26.05.2016 року старшим державним виконавцем ВПВР ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду у строк до 02.06.2016 та яка надіслана боржнику для виконання рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 79-80).

Згідно вимог ст.. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Як встановлено судом в ході судового розгляду даної адміністративної справи, 01.06.2016 року в приміщенні Головного управління ПФУ в Закарпатській області в кабінеті заступника начальника управління-начальника відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, у присутності начальника юридичного відділу - ОСОБА_4 та заступника начальника управління-начальника відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян - ОСОБА_5 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ОСОБА_6 проголошено резолютивну частину виконавчого листа № 807/1544/15 від 20.05.2016 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом, про що складено відповідний акт (а.с. 75-76)

Відповідно до абз.2 ч.4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи, що 01.06.2016 року державним виконавцем на виконання вимог вищезазначеного закону, було складено відповідний акт, 06.06.2016 року відповідно до вимог абз.2 ч.4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень та відповідно до ст.72 КАС України покладеного на нього обовязку щодо доказування правомірності свого рішення, в судовому засіданні доведено правомірність винесення такого, доводи позивача спростовано та підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до переконливого висновку, що даний адміністративний позов є необґрунтованим, та таким, що не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_7