Справа № 823/473/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/473/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В. О. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури до Ватутінської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, про визнання незаконною бездіяльності, за апеляційною скаргою заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною бездіяльність виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області та Ватутінської міської ради Черкаської області щодо не забезпечення безкоштовним харчуванням дітей з інвалідністю, які виховуються у комунальних дошкільних навчальних закладах міста Ватутіне.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 позовну заяву залишено без руху так як документ про сплату позивачем судового збору у встановленому законом розмірі не оформлене належним чином та відсутній документ, який підтверджує повноваження ОСОБА_2, як першого заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись з винесеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На думку апелянта на виконання ухвали про залишення без руху усунуто всі недоліки та позов відповідає вимогам ст. 106 КАС України і його повернення є порушенням процесуального права на звернення до суду.

В засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви, так як відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 позовну заяву залишено без руху так як в документі про сплату судового збору платником зазначена прокуратура Черкаської області (ідентифікаційний код 02911119), однак, зазначений платник в даному випадку не є особою, яка звертається до суду за захистом прав, свобод та інтересів держави. Також, відсутній документ, який підтверджує повноваження ОСОБА_2, як першого заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури.

На виконання ухвали суду позивачем надіслано лист, згідно якого вказано, що Звенигородська місцева прокуратура не є юридичною особою та перебуває в підпорядкуванні прокуратури області, відтак, платником судового збору в платіжному дорученні вказано прокуратуру Черкаської області. Додано копії наказів та посвідчення на підтвердження повноважень ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 108 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Згідно ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Платіжний документ оформлений не належним чином, не може бути доказом сплати судового збору, що є підставою для залишення скарги без руху.

До такого правового висновку дійшов також Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 21 вересня 2015 року в адміністративній справі № 800/362/15.

Однак, у даному випадку, суд вказав недоліком позову те, що судовий збір сплачено особою, яка не є позивачем у справі.

Апелянтом пояснено, що Звенигородська місцева прокуратура не є юридичною особою та перебуває в підпорядкуванні прокуратури області, відтак, платником судового збору в платіжному дорученні вказано прокуратуру Черкаської області.

Правильність оформлення платіжного документа і надання доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України покладається на платника судового збору.

Платіжні документи повинні містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу) сплачується судовий збір.

Дослідивши платіжне доручення в матеріалах справи, колегія вважає, що зазначення в квитанції платником Прокуратури Черкаської області, а не Звенигородської місцевої прокуратури, за умови вірного заповнення всіх необхідних реквізитів, суми та призначення платежу, є належним виконанням вимоги щодо сплати судового збору за подання позову до суду.

Крім того, Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Відповідно до прецедентного права Європейського Суду право на доступ є одним з аспектів права на суд, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що повернення позовної заяви через зазначення в квитанції платником Прокуратури Черкаської області, а не Звенигородської місцевої прокуратури, унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що не має підстав вважати, що судовий збір за подання позову сплачено не належним чином.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи адміністративний позов з цих підстав, дійшов помилкового висновку щодо не усунення позивачем усіх вимог ухвали про залишення позову без руху.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі за адміністративним позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури до Ватутінської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, про визнання незаконною бездіяльності - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року - скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 30.05.2017 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.