Справа № 819/695/17
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/695/17

23 травня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

Представника позивача Зушман О.Б.

Представника Відділу примусового

виконання рішень управління Державної

виконавчої служби Головного Територіального

управління юстиції у Тернопільській області Наконечна І.В.

Головний державний виконавець Відділу

примусового виконання рішень управління

Державної виконавчої служби Головного

Територіального управління юстиції у

Тернопільській області Наконечна І.В.

Третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Наконечної Ірини Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (надалі Позивач, Відділ) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (надалі Відповідач-1, Відділ примусового виконання рішень), Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Наконечної Ірини Валеріївни (надалі Відповідач-2, головний державний виконавець), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_3, в якому просить:

- Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Наконечної І.В. по винесенню постанови про накладення штрафу від 03.04.2017 року неправомірними та скасувати постанову про стягнення з боржника штрафу від 03.04.2017 року у ВП 50672017.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та пояснила наступне. 03.04.2017 року головним державним виконавцем Наконечною І.В. повторно винесено постанову про накладення штрафу, що є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України, з огляду на те, що в оскаржуваній постанові вказано код ЄДРПОУ Відділу, однак відділ не є окремою юридичною особою, не має особистих рахунків і, відповідно, коду ЄДРПОУ, про що відділ примусового виконання рішень неодноразово повідомлявся позивачем. Вказала, що Позивач листами повідомляв державного виконавця про виконання рішення суду та постанов державного виконавця, а також додатково зазначила, що для виконання рішення суду необхідно, щоб стягувач звернувся до Відділу з відповідною заявою, оскільки декларація про готовність до експлуатації об'єкта за адресою АДРЕСА_1 відсутня у Відділі. Про результати усіх звернень стягувача за рішенням суду - ОСОБА_3 Позивач повідомляв державного виконавця. Із врахуванням того, що Позивач діяв у межах наданих йому повноважень, вважає, що постанови про накладення штрафу державного виконавця є необґрунтованими та такими, що винесені всупереч вимог чинного законодавства України, а відтак підлягають до скасування.

Відповідач-1 та представник Відповідача-2 в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні. Вказала, що постанова державного виконавця про накладення штрафу винесена відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Пояснила, що боржник у виконавчому, провадженні зобов'язаний неухильно та у повному обсязі виконувати рішення суду, а також надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Проте, Позивачем не виконано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/3275/14-а, а тому Віповідачем законно та обгрунтовано винесені постанови про накладення штрафу, а тому позовні вимоги Позивача до задоволення не підлягають.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги Позивача є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що ОСОБА_3 - стягувачем у виконавчому провадженні, неодноразово здійснювалися спроби щодо реєстрації декларації на нерухоме майно, проте кожного разу отримував відмову у такій реєстрації. На думку третьої особи, Відділ діяв незаконно, відмовляючи у такій реєстрації, оскільки ОСОБА_3 надавалися усі необхідні документи. Вважає, що Позивачем не застосовувались будь-які заходи для виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 819/3275/14-а , а тому постанови про накладення штрафу накладені правомірно.

Спірні правовідносини врегульовуються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, Інструкцією з організації примусового виконання затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за N 1302/29432 (надалі Інструкція), Кодексом адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року у справі № 819/3275/14-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_5, що діяла в інтересах малолітнього ОСОБА_3 та визнано дії Інспенкції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області ( правонаступником є Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області) про відмову в реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації неправомірними, зобов'язано Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області провести реєстрацію декларацію про готовність об'єкта до експлуатації по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року у справі № 876/5039/15, апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області залишено без задоволення, а Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року у справі № 819/3275/14-а залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно до абз.2 п.1 розділу ІІ Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

З огляду на це, 04.04.2016 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Санжарою О.М. відкрито виконавче провадження ВП № 50672017, винесеної на підставі Виконавчого листа №819/3275/14-а від 11.02.2016 року, що видав Тернопільський окружний адміністративний суд про примусове виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року у справі № 819/3275/14-а про зобов'язання провести реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації по АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 Цього ж дня, 04.04.2016 року дану постанову надіслано Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2016 року у справі №819/3275/14-а проведено заміну сторони виконавчого провадження як боржника, з Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області на Відділ архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради.

21.09.2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Побер І.І. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 819/3275/14-а від 16.06.2016 року, замінено Управління архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області на Відділ архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), право доступу до суду, що гарантується пар.1 ст.6, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується пар.1 ст.6 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов'язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що "виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції".

У відповідності до ст.63 Закону України "Про виконавче провадження"", за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Даній нормі Закону кореспондує п.3 розділу ХІV Інструкції - у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

26.10.2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Побер І.І. винесено постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 р. у справі № 819/3275/14-а, якою накладено штраф у розмірі 5100 грн. 00 коп. та зобов'язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів. Доказів скасування даної постанови, визнання її не дійсною суду не подано, а судом не здобуто.

Згідно ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження"", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У відповідності до ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

03.04.2017 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Наконечною Іриною Валеріївною винесено Постанову про накладення штрафу ВП №50672017, згідно з якою зобов'язано Відділ архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради сплатити штраф на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп.

На виконання вимог ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подана заява ( повідомлення) про притягнення особи до кримінальної відповідальності в порядку ст. 214 КПК України.

Судом встановлено, що з моменту винесення постанови про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 р. у справі № 819/3275/14-а, а саме з 26.10.2016 року, до 03. 04. 2017 року, тобто до винесення постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі, боржник - Відділ архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради жодних дій щодо виконання рішення суду не вчиняв, а лише звертався зі скаргою на дане рішення в касаційному порядку. При цьому суд не приймає до уваги твердження Відділу архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про оскарження рішення у касаційному порядку як поважну причину невиконання рішення суду, оскільки порядок інстанційного оскарження рішення і виконання рішення, яке знаходиться в законній силі не є тотожними поняттями і крім того, оскарження рішення суду в касаційному порядку автоматично не зупиняє виконання рішення, яке знаходиться в законній силі.

Приймаючи рішення по суті спору, суд не враховує листи Відділу державного архітектурно-будівельного контролю від 01.11.2016 року за № 342/27, від 28.11.2016 року № 399/27, 07.02.2017 року № 54/27, 01.03.2017 № 40-1019-18/65817 оскільки інформація, яка викладена у даних листах не містить, на думку суду, викладення поважних причин невиконання рішення суду, а є лише завуальованим способом затягування виконання рішення суду і спробою ухилитись від виконання рішення суду, що знаходиться в законній силі.

Також судом не приймається до уваги лист Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 23.01.2017 року №142/08, оскільки Виконавчий комітет Тернопільської міської ради не є стороною виконавчого провадження ВП №50672017 по виконанню рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 р. у справі № 819/3275/14-а ., а також не є стороною у вказаній адміністративній справі.

При цьому, суд зазначає, що на виклики державного виконавця від 26.10.2016 року №03.3-32/В-4/2903 та від 23.02.2017 року № 181 боржник у виконавчу службу не прибував і письмових доказів виконання рішення суду не надав, що не заперечене стороною позивачем у судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що третьою особою ОСОБА_3 з 26.10.2016 року неодноразово вживались заходи для виконання рішення суду, а саме він неодноразово звертався до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю з питанням реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, однак боржник відмовлявся це зробити, що не спростоване позивачем у даній справі - боржником у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд, перевіряючи вимоги ч.3 ст.2 КАС України прийшов до переконання, що Відповідачі виносячи постанову про накладення штрафу на Позивача діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а отже суд прийшов до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

У випадку відмови у задоволенні позову юридичної особи статтею 94 КАС України відшкодування судових витрат, в тому числі судового збору, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Наконечної Ірини Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 травня 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.