Справа № 727/88/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/88/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

25 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці Єфтємія Станіслава Валерійовича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці Єфтємія Станіслава Валерійовича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою серії ДР № 143833 від 11 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, оскільки він здійснив зупинку на мосту, чим порушив вимоги п. 15.9 "в" Правил дорожнього руху України.

Позивач, вважаючи вказану постанову незаконною, звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач - інспектор роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці Єфтемій С.В. з'ясував всі обставини, які підлягають з'ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

За приписами ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 15.9. "в" ПДР зупинка забороняється на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст. 222 КУпАП справи про порушення правил дорожнього руху розглядаються органами Національної поліції, до переліку яких, зокрема, відносяться правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Нормами ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно протиправності винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, судова колегія враховує наступне.

Як вбачається з переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, позивач не заперечував факт порушення ним Правил дорожнього руху, здійснивши зупинку транспортного засобу на мосту, пояснюючи свої дії перебуванням разом з дитиною, однак просив не притягати його до адміністративної відповідальності.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 запитував у поліцейського чи він не бачив, хто наклеїв на автомобіль наклейку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з п. 15.14. ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил. В свою чергу, нормами п. 9.9. "а" ПДР передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Проте позивач не вчиняв дій, які спрямовані на попередження інших учасників дорожнього руху про здійснення останнім саме вимушеної зупинки. Також вказаний відеозапис не підтверджує, що наліпка на лобовому склі транспортного засобу з'явилась саме під час руху транспортного засобу ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апелянта стосовно здійснення вимушеної зупинки транспортного засобу через наявність перешкоди у формі наліпки на лобовому склі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та, на переконання суду, спрямовані на уникнення позивачем відповідальності.

Водночас, суд апеляційної інстанції не знаходить порушень вимог положень КУпАП щодо заповнення оскаржуваної постанови, на які посилається апелянт.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що відповідач довів правомірність своїх дій щодо винесення постанови серії ДР № 143833 від 11 грудня 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідачем правомірно притягнуто ОСОБА_2 до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

За таких обставин справи суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку та виніс обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, а відтак доводи поданої апеляційної скарги є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.