Справа № 822/500/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/500/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

23 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Хропуна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків,

В С Т А Н О В И В :
в лютому 2017 року Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 28 серпня 2014 року №134 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення, а відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 16.09.2015 року №26-рс його було звільнено з військової служби та згідно наказу (по стройовій частині) від 22.09.2015 року №279 виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення.

Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 21.06.2016 №Д-322/1/12 дек, директиви командувача Сухопутних військ від 23.06.2016 №Д-9, військова частина - польова пошта НОМЕР_3 з 01 листопада 2016 року переформована у військову частину - польова пошта НОМЕР_2 . Умовне найменування військової частини НОМЕР_3 - анульоване.

Відповідно до аудиторського звіту від 20 липня 2016 року № 234/40/1 про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності за напрямком служби пально-мастильних матеріалів військової частини - польова пошта НОМЕР_3 за період з 16.05.2014 по 22.06.2016, під час дослідження норм списання пального і мастильних матеріалів за дорожніми листами, аудитором виявлено безпідставне завищення кілометражу в дорожніх листах № 508 від 28.11.2014, № 586 від 18.12.2014, №669 від 23.01.2015, №870 від 31.03.2015 від фактично виконаної роботи в кількості 1319 літрів дизельного палива на загальну суму 12 тис. 229 гри. 50 кой. ( дванадцять тисяч двісті двадцять дев`ять гривень п`ятдесят копійок), що підтверджується відомістю понад нормованого списання пального частиною за 2014-2015 роки яка зазначена у додатку №6 до Аудиторського звіту.

Згідно дорожнього листа за № 870 від 31 березня 2015 року, який виданий Відповідачу для обліку роботи машини КАМАЗ військовий номер НОМЕР_4 , інспектором відділу аудиту майором ОСОБА_2 при перевірці пройденого кілометражу за маршрутом руху військова частина НОМЕР_3 с. Миколаївка - м. Хмельницький встановлена приписка кілометражу на 1210 км. та незаконне списання дизельного пального в кількості 323 літрів. Відповідно до довідки розрахунку №55/1391 в наслідок понад нормованого списання пального державі завдано шкоди па загальну суму - 2994 ( дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири ), 79 грн.

Згідно дорожнього листа за № 669 від 23 січня 2015 року, який виданий Відповідачу для обліку роботи машини КАМАЗ військовий номер НОМЕР_4 , інспектором відділу аудиту майором ОСОБА_2 при перевірці пройденого кілометражу встановлена приписка кілометражу на 1431 км. та незаконне списання дизельного пального в 384 літрів. Відповідно до довідки розрахунку №55/1402 в наслідок понад нормованого списання пального державі завдано шкоди на загальну суму 3560 ( три тисячі п`ятсот шістдесят ), 37 грн.

Згідно дорожнього листа за № 508 від 28 листопада 2014 року, який виданий Відповідачу для обліку роботи машини КАМАЗ військовий номер НОМЕР_4 , інспектором відділу аудиту майором Чубом В.О. при перевірці пройденого кілометражу за маршрутом руху військова частина НОМЕР_3 АДРЕСА_1 встановлена приписка кілометражу на 1160 км., та незаконне списання дизельного пального в кількості 310 літрів. Відповідно до довідки розрахунку №55/1390 в наслідок незаконного списання пального державі завдано шкоди на загальну суму 2874 ( дві тисячі вісімсот сімдесят чотири ), 26 грн.

Згідно дорожнього листа за № 586 від 18 грудня 2014 року, який виданий Відповідачу для обліку роботи машини КАМАЗ військовий номер 0362 И5. інспектором відділу аудиту майором Чубом В.О. при перевірці пройденого кілометражу за маршрутом руху військова частина НОМЕР_3 АДРЕСА_1 встановлена приписка кілометражу на 1128 км., та незаконне списання дизельного пального в кількості 302 літрів. Відповідно до довідки розрахунку №54/1396 в наслідок незаконного списання пального державі завдано шкоди на загальну суму 2800 ( дві тисячі вісімсот ), 08 три.

Відповідно до наказу командира військової частини за шкоду заподіяну державі недбалим виконанням службових обов`язків, передбачених військовими статутами, інструкціями та іншими нормативно - правовими актами ОСОБА_1 у зв`язку із його звільненням у запас до прийняття рішення про стягнення з нього заподіяної шкоди та на підставі пунктів 13, 31 "Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі" затвердженого постановою ВРУ від 23 червня 1995 року №243/95 визначено точна сума заподіяної шкоди Відповідачем, що становить 9 тис. 644 гри. 90 коп.

Крім того, позивач вважає, що солдат ОСОБА_1 являючись водієм автомобіля КАМАЗ 0362 И5, будучи особою яка наділена повноваженнями щодо заповнення дорожніх листів отримавши дорожні листи № 508 від 28.11.2014, № 586 від 18.12.2014, №669 від 23.01.2015, №870 від 31.03.2015 в технічній частині вносив до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а саме: вносив до дорожніх листів неправдиві показники спідометрів, маршрут руху, провів незаконний розрахунок пройденого автомобілем кілометражу та відповідно чого незаконне списання пального по дорожніх листах та не заповнював в дорожніх листах дату та час виїзду, повернення машини, пройдений кілометраж, та кількість перевезеного вантажу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем як суб`єктом владних повноважень не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обгрунтування обставин, на яких грунтуються їх позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Загальні підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіяні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативно правовими актами визначені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затверджену Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР.

Відповідно до пункту 2 "Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі" визначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 "Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі" військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявністю:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) противоправної поведінки;

в) наявності причинного зв`язку між противоправною поведінкою і настанням шкоди;

г) наявністю вини в заподіяній шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Посилання представника позивача на порушення п. 2 вищезазначеного Положення не грунтуються на обставинах справи, оскільки як встановлено матеріалами справи та під час судового засідання ОСОБА_1 не був матеріально відповідальною особою.

Що стосується посилання представника позивача щодо фіксування зміни спідометра, то суд критично оцінює данні твердження, оскільки автомобіль з гаража випускав в рейс механік, який зобов`язаний перевірити чи спідометр належно опломбований.

Маршрут, кількість палива та відстань, яку має пройти автомобіль встановлює командир військової частини.

Таким чином, ОСОБА_1 не мав доступу ні до спідометра, ні до встановлених командиром військової частини маршрутів.

Варто зауважити, що представник позивача в судовому засіданні не зміг довести пряму дійсну шкоду, яку заподіяв ОСОБА_1 , в чому полягала протиправна поведінка позивача, наявності причинного зв`язку між противоправною поведінкою і настанням шкоди та наявністю його вини в заподіяній шкоди позивачем.

Будь-яких фактів недбалого виконання позивачем службових обов`язків, що призвели до втрати (нестачі) майна відповідачем не наведено, а твердження про винність до спричинення збитків завданих державі спростовуються матеріалами справи та наданими поясненнями.

Згідно дорожніх листів, які містяться в матеріалах справи та на підставі яких базувався акт перевірки, вбачається, що весь маршрут був описаний водієм та затверджений старшим по званню, описано шлях пройдений поза листом.

Згідно п.37 "Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовця за шкоду заподіяну державі" матеріальна відповідальність не настає у випадках: коли заподіяна шкода є наслідком дії непереборної сили; не встановлення винної особи; смерті винної особи; коли шкоду заподіяно внаслідок виконання наказу старшого начальника, або виправданого в конкретних умовах службового ризику, або правомірних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, надані до справи шляхові листи та правильність їх оформлення перевірялись старшим лейтенантом ОСОБА_3 , командир роти наказував та прораховував кількість пального, необхідного для здійснення маршруту, а в автомобілі разом із солдатом ОСОБА_1 , завжди був присутнім старший офіцер, який ніс відповідальність за рух маршруту.

Варто зауважити, що представник позивача в судовому засіданні не заперечував, що ОСОБА_1 самостійно маршрут не визначав, крім того відповідальні особи по прибуттю до військової частини перевіряли правильність та кількість витраченого пального згідно маршруту.

Оскільки представник позивача не надав суду доказів, що ОСОБА_1 був матеріально відповідальною особою, що позивачу на відповідальне зберігання під звіт було передано нафтопродукти, відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Ухвала суду складена в повному обсязі 25 травня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В. Совгира Д. І.