Справа № 679/276/16-а
Суддя: Сопронюк О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/38/2016
Справа № 679/276/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Фурсевич О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нетішинської міської ради Хмельницької області про визнання незаконним та скасування рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні, що 14.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Нетішинської міської ради із заявою та доданими до неї графічними матеріалами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в м.Нетішин (урочище Зарівє), для ведення особистого селянського господарства.

Однак, 23.12.2015 року Нетішинська міська рада Хмельницької області на 4 сесії міської ради VIІ скликання прийняла рішення № 4/91, яким відмовила йому у наданні такого дозволу. Причиною відмови відповідач зазначив лист ДП УДНДІПМ «Діпромісто» від 06.09.2010 року та можливість в майбутньому внесення змін до генерального плану м.Нетішин.

Вказане рішення представник позивача вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки в ньому відповідач не вказав жодної із правових підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які зазначені в ч.7 ст.118 Земельного кодексу України і є виключними. Таким чином відповідач вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ЗК України та порушив основоположний принцип діяльності органу місцевого самоврядування, встановлений ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім того, представник зазначив, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, не входить в склад земельної ділянки площею 51 га., на яку виготовлено та затверджено проект землеустрою за Нетішинською міською радою, що підтверджується графічними документами та викопіюванням з публічної кадастрової карти України. Тому жодних законних підстав для винесення оскаржуваного рішення у відповідача не було.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить визнати незаконним та скасувати рішення 4-ї сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області VІI скликання від 23.12.2015 року № №4/91 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, яка розташована в урочищі «Зарівя», для ведення особистого господарства», яким йому відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га., яка розташована в м.Нетішин (урочище Зарів'є) для ведення особистого селянського господарства», а також зобов'язати відповідача розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової сесії заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га., яка розташована в м.Нетішин (урочище Зарів'є), для ведення особистого селянського господарства та прийняти вмотивоване рішення, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.118 Земельного кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що Нетішинська міська рада VI скликання, враховуючи лист ДП УДНДІПМ «Діпромісто» імені ОСОБА_2 від 06.09.2010 року №3-1426 та укладений договір від 21.09.2012 року №1199-001-2012 з додатковими угодами до нього щодо виконання робіт з внесення змін до генерального плану м.Нетішин Хмельницької області, 30.07.2015 року прийняла рішення №76/1876 «Про резервування земельної ділянки в м.Нетішин», яким зарезервувала земельну ділянку площею 55 га. в урочищі «Зарівя» в 11-му мікрорайоні м.Нетішин для виділення учасникам антитерористичної операції, членам їх сімей та іншим громадянам м.Нетішин для будівництва та обслуговування жилих будинків до завершення внесення змін до Генерального плану м.Нетішин Хмельницької області.

В подальшому, рішенням Нетішинської міської ради № 3/47 від 10.12.2015 року був погоджений та затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 51 га. в урочищі «Зарівя», а 29.12.2015 року на територіальну громаду м.Нетішин в особі Нетішинської міської ради зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Частина земельної ділянки площею 4 га., яка входять в зарезервовану земельну ділянку площею 55 га. станом на 16.05.2016 року перебуває в процесі до оформлення права власності.

Так як, ОСОБА_1 у своєму додатку до клопотання вказав саме частину зарезервованої земельної ділянки, тому Нетішинська міська рада правомірно та на законних підставах відмовила йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про що прийняла оскаржуване рішення.

Крім того, представник просила врахувати, що після внесення змін до Генерального плану м.Нетішин буде змінено цільове призначення зазначених земельних ділянок загальною площею 55 га. на землі для будівництва і там планується житлова та громадська забудова.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Нетішинської міської ради Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га., яка розташована в м.Нетішин (урочище Зарів'є) для ведення особистого селянського господарства.

В заяві позивачем зазначено цільове призначення земельної ділянки, а саме: для ведення особистого селянського господарства; вказано орієнтовні розміри земельної ділянки 2,000 га. До клопотання додано графічні матеріли.

Рішенням 4 сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області VI скликання від 23.12.2015 року №4/91 «Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, яка розташована в урочищі «Зарівя», для ведення особистого господарства», ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого господарства орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в урочищі «Зарівя», у звязку з тим, що рішенням 76 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 30.07.2015 року № 76/1876 «Про резервування земельної ділянки в м.Нетішин», враховуючи лист ДП УДНДІПМ «Діпромісто» імені ОСОБА_2 від 06.09.2010 року №3-1426 та укладеного договору від 21.09.2012 року №1199-001-2012 з додатковими угодами до нього щодо виконання робіт з внесення змін до генерального плану м.Нетішин Хмельницької області.

Перевіряючи законність рішення, що оскаржується, суд керується наступними мотивами.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України.

Так, в силу положень ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно змісту ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи, зокрема, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно п.«б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений в статті 118 ЗК України.

Так, згідно ч.6, 7 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому суд наголошує, що зазначеною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З оскаржуваного рішення взагалі не зрозуміло на якій підставі ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки саме формулювання причини відмови викладене у формі незакінченого речення, в якому міститься посилання на рішення Нетішинської міської ради № 76/1876 від 30.07.2015 року, лист № 3-1426 від 06.09.2010 року, договір №1199-001-2012 від 21.09.2012 року з додатковими угодами до нього, однак відсутній висновок про те, які ж саме обставини, що містяться у вказаних документах, є підставами відмови.

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для передачі її у власність є те, що остання є частиною земельної ділянки площею 55 га. в урочищі «Зарівя», яка зарезервована для виділення учасникам антитерористичної операції, членам їх сімей та іншим громадянам м.Нетішин для будівництва та обслуговування жилих будинків відповідно до рішення 76 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 30.07.2015 року № 76/1876.

Однак, підставами для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України, можуть бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Перелік вказаних підстав є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Проте, рішення відповідача про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки не містить будь-яких посилань на невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Як зазначалося вище, в оскаржуваному рішенні взагалі відсутнє чітке і зрозуміле формулювання підстав відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що спірна земельна ділянка є частиною земельної ділянки площею 55 га. в урочищі «Зарівя», яка зарезервована відповідно до рішення 76 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 30.07.2015 року № 76/1876, оскільки нею не надано належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин.

Так, рішенням 76 сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області VI скликання від 30.07.2015 року № 76/1876 «Про резервування земельної ділянки в місті Нетішин» вирішено зарезервувати земельну ділянку площею 55,0 га. в урочищі «Зарівя» у 11-му мікрорайоні м.Нетішин для виділення учасникам антитерористичної операції, членам їх сімей та іншим громадянам міста Нетішин для будівництва та обслуговування жилих будинків до завершення внесення змін до Генерального плану м.Нетішин Хмельницької області розробником ДП УДНДІПМ «Діпромісто» імені ОСОБА_2.

Як вбачається зі службової записки начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_3 від 16.05.2016 року, рішенням 3 сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області VIІ скликання від 10.12.2015 року № 3/47 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 51 га. 29.12.2015 року на територіальну громаду м.Нетішин в особі Нетішинської міської ради зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 51 га. для іншого сільськогосподарського призначення. Станом на 16.05.2016 року із зарезервованої земельної ділянки площею 55 га. неоформленою залишилась земельна ділянка площею 4 га., яка перебуває в процесі до оформлення права власності.

Однак, з викопіювання з публічної кадастрової карти України та графичних матеріалів, що містяться в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 51 га. в постійне користування для іншого сільськогосподарського призначення, яка розташована в м.Нетішин Хмельницької області, вбачається, що спірна земельна ділянка не є частиною вказаної земельної ділянки площею 51 га.

В той же час в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що спірна земельна ділянка є частиною земельної ділянки площею 4 га., яка залишилася неоформленою із зарезервованої земельної ділянки площею 55 га.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що Нетішинською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено вимоги ч.7 ст.118 ЗК України та відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі, що не передбачена зазначеною нормою, тому позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення субєкта владних повноважень підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою необхідно зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, з урахуванням наявності в суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також беручи до уваги протиправність і передчасність відмови суб'єкта владних повноважень у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у даній адміністративній справі.

Згідно із ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.14, 19, 140 Конституції України, ст.24, 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України ст.ст. 70, 71, 79, 86, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення рішення 4 сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області VIІ скликання від 23.12.2015 року №4/91 «Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, яка розташована в урочищі «Зарівя», для ведення особистого господарства», яким відмовлено в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, орієнтовною площею 2,000 га., яка розташована в м.Нетішин (урочище Зарів'я), для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язати Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової сесії заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га., яка розташована в м.Нетішин (урочище Зарів'я), для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти вмотивоване рішення, відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча: