Справа № 242/1708/17
Суддя: Черков В. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

м. Селидове 23 травня 2017 року

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий - суддя Черков В.Г., при секретарі Кідрон О.Г., за участі представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Селидівського обєднаного управління ПФУ Донецької області про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначив, що 09.02.2017 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав всі необхідні документи. Рішенням відповідача від 03.03.2017 року йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 20.09.1983 року по 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року по 30.03.1999 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ» у звязку з тим, що перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості через те, що вони видані підприємством «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» й воно не перереєстроване на підконтрольній українській владі території; з 09.11.1979 року по 31.10.1981 року період проходження військової служби, бо на час призову не працював за професією, яка дає право на пільгове призначення пенсії; до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 15.11.2000 року по 31.12.2009 року період підприємницької діяльності у звязку з тим, що відсутня довідка ПФУ про сплату страхових внесків за період з 2000 по 2003 рік та відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу про сплату внесків; також до розгляду не було взято довідки про заробітну плату з підприємства «Донецької дирекції виконання проектів ліквідації шахт» № 533, 536, 537 від 27.11.2014 року, оскільки перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості через те, що вони видані підприємством, яке не перереєстроване на підконтрольній українській владі території, вважає такі дії відповідача неправомірними. Просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди з 20.09.1983 року по 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року по 30.03.1999 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ», проходження військової служби з 09.11.1979 року по 31.10.1981 року, а до страхового стажу період підприємницької діяльності з 15.11.2000 року по 31.12.2009 року та взяти до розгляду довідки про заробітну плату й зобовязати відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та рішенням від 03.03.2017 року йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки загальний стаж склав 23 роки 04 місяці 07 днів, а пільговий стаж 0 років 0 місяців 0 днів, бо до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 20.09.1983 року по 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року по 30.03.1999 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ» у звязку з тим, що перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості через те, що вони видані підприємством «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» й воно не перереєстроване на підконтрольній українській владі території; з 09.11.1979 року по 31.10.1981 року період проходження військової служби, бо на час призову не працював за професією, яка дає право на пільгове призначення пенсії; до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 15.11.2000 року по 31.12.2009 року період підприємницької діяльності у звязку з тим, що відсутня довідка ПФУ про сплату страхових внесків за період з 2000 по 2003 рік та відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу про сплату внесків; також до розгляду не було взято довідки про заробітну плату з підприємства «Донецької дирекції виконання проектів ліквідації шахт» № 533, 536, 537 від 27.11.2014 року, оскільки перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості через те, що вони видані підприємством, яке не перереєстроване на підконтрольній українській владі території. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представник відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Рішенням Управління ПФУ в м. Селидове Донецької області від 03 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з тим, що до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 20.09.1983 року по 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року по 30.03.1999 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ» у звязку з тим, що перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості через те, що вони видані підприємством «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» й воно не перереєстроване на підконтрольній українській владі території; з 09.11.1979 року по 31.10.1981 року період проходження військової служби, бо на час призову не працював за професією, яка дає право на пільгове призначення пенсії; до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 15.11.2000 року по 31.12.2009 року період підприємницької діяльності у звязку з тим, що відсутня довідка ПФУ про сплату страхових внесків за період з 2000 по 2003 рік та відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу про сплату внесків; також до розгляду не було взято довідки про заробітну плату з підприємства «Донецької дирекції виконання проектів ліквідації шахт» № 533, 536, 537 від 27.11.2014 року, оскільки перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості через те, що вони видані підприємством, яке не перереєстроване на підконтрольній українській владі території. Право на пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» набуде по досягненню 60 років, а саме 30.05.2021 року.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону на 1 рік, за кожний повний рік такої роботи чоловіками.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Із записів трудових книжок позивача вбачається, що ОСОБА_2 20.09.1983 року було переведено учнем гірничого підземного та звільнено 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ» прийнятий на роботу учнем прохідника підземного з повним робочим днем у шахті та звільнено 29.10.1999 року за власним бажанням.

Стосовно твердження представника відповідача, що для підтвердження стажу роботи позивачем було надано довідки підприємствами, які знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, які не можуть бути враховані для перерахунку пенсії, оскільки ці довідки згідно чинного законодавства України не є дійсними, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу ст. 244-2 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Суд зазначає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, а тому періоди роботи з 20.09.1983 року по 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року по 30.03.1999 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ» підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача. Крім того, дані періоди роботи позивача підтверджено належними записами у трудовій книжці.

Статтею 4 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

За змістом пункту «в» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до записів трудової книжки позивач до проходження служби у армії з 09.11.1979 року по 31.10.1981 року не навчався за відповідною професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а став працювати учнем гірничого підземного тільки з 20.09.1983 року, тобто майже через 2 роки після закінчення військової служби, а тому в цій частині слід у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004).

Відповідно до пункту "а" ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується, зокрема, будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за загальною системою оподаткування за період до 01.07.2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (наприклад, квитанцій).

Довідкою ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька від 22.11.2000 року ОСОБА_2 взятий на облік платником податків з 15.11.2000 року.

З довідки Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 13.01.2017 року № 861/10/05 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у Центрально-Донецькому відділенні Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області як субєкт підприємницької діяльності з 15.11.2000 року та здійснює свою діяльність на спрощеній системі оподаткування й в період з 01.12.2000 року по 31.12.2009 року сплатив в повному обсязі суми єдиного податку, а саме за грудень 2000 року 120 грн.; за 2001 рік 1 440,00 грн., за 2002 рік 1 440,00 грн., за 2003 рік 1 920, 00 грн., за 2004-2009 роки по 2 400,00 грн. щороку.

На підставі цього, суд приходить до висновку про зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності.

За таких умов суд вважає рішення пенсійного органу таким, що не відповідає діючому законодавству України, а тому підлягає скасуванню.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд з метою повного захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

Виходячи з дискреційних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, суд вважає необхідним зобовязати відповідача призначити пенсію позивачу із зарахуванням до пільгового стажу періоди його роботи з 20.09.1983 року по 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року по 30.03.1999 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ», а до страхового стажу період підприємницької діяльності з 15.11.2000 року по 31.12.2009 року, при цьому позовна вимога про зарахування строку військової служби у пільговий стаж задоволенню не підлягає, тому поданий позов підлягає частковому задоволенню.

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абзаців 10, 11 частини 2 статті 162 КАС України та дискреційними функціями відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення»,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Селидівського обєднаного управління ПФУ Донецької області про призначення пенсії задовольнити частково.

Рішення Селидівського ОУПФУ Донецької області від 03.03.2017 року № 1409 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 за віком на пільгових умовах скасувати.

Зобовязати Селидівського обєднаного управління ПФУ Донецької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи - з 20.09.1983 року по 25.07.1987 року на ШУ «Жовтневе» виробничого обєднання «Совєтськвугілля»; з 01.12.1987 року по 30.03.1999 року на підприємстві «шахта Центральна Макіївсько-Харцизької ДЛШ», а до страхового стажу період підприємницької діяльності з 15.11.2000 року по 31.12.2009 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Селидівський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Черков В.Г.