Справа № 823/647/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року справа № 823/647/17 м. Черкаси

10 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Баклаженко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 (за довіреностями),

представника відповідача ОСОБА_3О.(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ПродКомерс до управління Держпраці у Черкаській області про визнання незаконною постанови,

встановив:

25.04.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося СТОВ ПродКомерс (далі позивач) з адміністративним позовом до управління Держпраці у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить визнати незаконною постанову відповідача від 30.03.2017 № 23-23-82/0264-162 про накладення штрафу.

Позов мотивовано тим, що перевірка позивача, за наслідками якої прийняте оскаржуване рішення, була проведена із порушеннями норм чинного законодавства, що регулює процедуру її здійснення. Крім того зазначив, що оскаржувана постанова винесена неправомірну у звязку з достроковим виконанням припису від 14.03.2017 №23-23-82/0264-0181.

В судовому засіданні представники позивача вимоги позовної заяви підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що посадовою особою управління Держпраці у Черкаській області проведено перевірку додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в ході якої були виявлені порушення вимог законодавства про працю, в зв'язку з чим управлінням Державної служби України з питань праці у Черкаській області 30.03.2017 винесено постанову № 23-23-82/0264-162 про накладення на позивача штрафу.

Крім того, відповідач зазначив, що оскаржувана постанова прийнята у межах та спосіб визначений Законом.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях та просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

28.02.2017 Управлінням Держпраці у Черкаській області отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.02.2017 № 1986/04-01, згідно з додатком №1 якого СТОВ «Продкомерс» включене до переліку субєктів господарювання, які у грудні 2016 року нараховували заробітну плату у розмірі менше мінімальної (а.с.50-52).

22.07.2017 Управлінням Держпраці у Черкаській області отримано згоду Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці на проведення позапланових перевірок зі інформацією ПФУ (а.с.53).

Управлінням Держпраці у Черкаській області видано наказ від 03.03.2017 № 38-Н «Про проведення позапланових перевірок», відповідно до якого головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 у період з 09.03.2017 по 23.03.2017 доручено провести позапланову перевірку додержання СТОВ «Продкомерс» законодавства про працю (а.с.54-56).

На підставі наказу оформлено направлення від 03.03.2017 № 472 на проведення позапланової перевірки зазначеного субєкта господарювання (а.с.57).

У ході проведеної у період з 13.03.2017 по 14.03.2017 перевірки інспектором встановлено, зокрема, порушення товариством вимог статей 95, 115, 116 КЗпП України, статей 21, 24 Закону України «Про оплату праці».

За результатами перевірки складено акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 14.03.2017 № 23-24-46/0388 (а.с.58-69) та, у звязку з виявленими порушеннями законодавства про працю винесено припис від 14.03.2017 № 23-23-82/0264-0118 про усунення виявлених порушень (а.с.70-71).

Одночасно із винесенням припису, у відповідності до вимог Порядку № 390 та керуючись статтями 254-256 КУпАП, інспектором складено протокол від 14.03.2017 № 23-23-82/0167 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, який відповідно до вимог ст. 257 КУпАП надіслано до органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення - Черкаського районного суду Черкаської області (а.с.72-73).

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.04.2017 (набрала законної сили 18.04.2017) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП (а.с.74-75).

Суд зазначає, що акт перевірки та припис від 14.03.2017 підписані керівником СТОВ «ПродКомерс» без зауважень та заперечень.

30.03.2017 заступником начальника Управління Держпраці у Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову № 23-23-82/0264-162 про накладення на позивача штрафу у розмірі 32000,00 грн, на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України (а.с.76).

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно Положення про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 04.02.2016 року № 8, управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів затверджений наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02.07.2012 р., зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30.07.2012 р. за №1291/21603 (далі - Порядок №390).

Вказаний Порядок встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці у сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»,постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2010 р. №1059 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)», Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 р. №386.

Відповідно до ст. 14 Конвенції про інспекцію праці в сільському господарстві інспектори праці, забезпечені документами, які засвідчують їхні повноваження, мають право на:

а) безперешкодний доступ без попереднього повідомлення і в будь-який час дня або ночі в будь-яке місце роботи, яке підлягає інспектуванню;

b) відвідання в денний час усіх приміщень, що їх вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспектуванню;

c) здійснення контролю, перевірки або розслідування, що їх вони можуть вважати необхідними, щоб переконатися в тому, що законоположення суворо дотримуються.

Згідно з ст. 21 Конвенції про інспекцію праці в сільському господарстві Сільськогосподарські підприємства інспектуються так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних законоположень.

У відповідності до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Держпраці та Головне управління Держпраці у Черкаській області у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також положеннями.

Право на проведення перевірок додержання вимог законодавства про працю закріплено й у посадовій інструкції та у службовому посвідченні посадової особи Держпраці або її територіального органу.

Згідно із п. 2 Порядку №390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Пунктом 3 Порядку №390 передбачено, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Приписами абз. 4 п. 3 Порядку №390 визначено, що позапланові перевірки проводяться за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування та здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Як вбачається з матеріалів справи позапланова перевірка була проведена на підставі інформації, отриманої від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №1986/04-01 від 27.02.2017 (а.с.50). В свою чергу згода на проведення перевірки надана листом Державної служби України з питань праці від 22.07.2016 №7738/4/41-ДП-16 про виконання заходів щодо координації спільних дій по виявленню фактів використання праці неоформлених працівників (а.с.53).

В судовому засіданні також встановлено, що згідно направлення на проведення перевірки №472 від 03.03.2017 підставою було звернення юридичної особи (а.с.57) та згода Державної служби України з питань праці від 22.07.2016 №7738/4/41-ДП-16.

За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства (п.7 Наказу №390).

28.12.2014 Верховною Радою України прийнято два закони: Закон України № 76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 76) та Закон України № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі Закон № 71), норми яких встановлюють обмеження щодо проведення перевірок субєктів господарювання контролюючими органами.

Так, відповідно до п.8 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 76 установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки.

В свою чергу, п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 71 визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

На переконання суду норми Закону № 76, зокрема щодо обмежень у проведенні перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів. Тоді як норми Закону № 71, у процитованій частині, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що на діяльність щодо проведення перевірок відповідачем розповсюджувалась заборона, встановлена Законом № 76 протягом січня-червня 2015 року.

Отже, суд дійшов висновку, що починаючи з 01.07.2015 обмеження на здійснення перевірок територіальними органами Державної служби України з питань праці не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року у справі №К/800/52116/15, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2016 року у справі №К/800/8791/16.

Щодо тверджень позивача про неправомірність оскаржуваної постанови, у звязку з достроковим виконанням вимог припису від 14.03.2017 №23-23-82/0264-0181, суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V передбачено, що за результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки, а в разі виявлення порушень законодавства про працю - припис щодо їх усунення. Акт - документ, складений посадовою особою Головного управління, що підтверджує будь-які встановлені факти порушення законодавства про працю. Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис про усунення порушення законодавства про працю є індивідуальним актом та не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис підлягає обов'язковому виконанню суб'єктом господарювання з письмовим повідомленням про вжиті ним в установлений термін заходи. Інспектор має право приписати вимогу щодо приведення самого факту відповідно до вимог законодавства про працю.

Згідно з ч. 5 ст. 2 Закону України № 877-V, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобовязані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21,частини третьої статті 22 цього Закону.

Таким чином, Законом України № 877-V передбачено вичерпний перелік вимог, що підлягають безумовному дотриманню під час здійснення заходів державного нагляду (контролю). Обовязок безумовного дотримання вимог ч. 11 ст. 7 Закону України № 877-У зазначеним переліком не передбачений.

Як уже зазначалося, згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, субєкт господарювання, який використовує найману працю, несе відповідальність, передбачену ст. 265 КЗпП України, незалежно від усунення виявлених перевіркою порушень, оскільки в розумінні ч. 3 ст. 265 КЗпП України така відповідальність не належить до адміністративно - господарських санкцій, які спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, а є фінансовими санкціями - засобом випливу на порушника, що спрямований на недопущення повторення виявлених порушень у майбутньому.

Ні Кодексом законів про працю України, ні Порядком № 509, який визначає процедуру накладення штрафів за ст. 265 КЗпП України не передбачено звільнення юридичних та фізичних осіб підприємців від відповідальності, встановленої зазначеної вище статтею, у разі виконання вимог припису про усунення виявлених порушень.

Згідно вимог частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час винесення оскаржуваного рішення він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2017 року