Справа № 728/816/17
Суддя: Новіков О. М.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 728/816/17
Номер провадження 2-а/728/48/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Новікова О.М.

при секретарі - Коваленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України про визнання протиправною відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України (далі відповідач), в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, незаконними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативноправових актів» та довідки про заробітну плату Бахмацької державної адміністрації від 14.06.2016 року №02-16/2340, починаючи з 01 січня 2017 року з урахуванням проведених виплат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20 листопада 2003 року їй призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у розмірі 90 % суми середньомісячної заробітної плати працюючого державного службовця. 05.01.2017 року вона звернулась із заявою про проведення перерахунку та виплату пенсії до Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на підставі довідки виданої Бахмацькою районною державною адміністрацією. Однак, листом від 05.01.2017 року № 3/02/Л-1 Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду їй було відмовлено в проведенні перерахунку. Вважає, що дії відповідача щодо не перерахунку пенсії не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

В судове засідання учасники не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомленні належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності і підтримання вимог адміністративного позову.

Відповідач письмові заперечення проти заявлених вимог, суть яких зводиться до того, що чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідної посади, та в якому просить справу розглянути у відсутність представника.

На підставі ч.1 ст. 41 КАС у зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності позивача та представника відповідача, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в Бахмацькому об'єднаному Управлінні Пенсійного Фонду України та, починаючи з 20.11.2003, отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, розраховану виходячи із 90% заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

05.01.2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01 грудня 2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 06.04.2016 року №292 до заяви було надано довідку про заробітну плату. Однак, позивачу було відмовлено в такому перерахунку, що підтверджується листом відповідача від 05.01.2017 року 3/02/Л-1.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, оскаржив їх в судовому порядку.

В даній ситуації Суд враховує, що частиною першою статті 9 КАС встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, який втілено в частині другій статті 19 Конституції України, згідно із якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, статтею 46 Конституції України закріплено конституційне право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, право на пенсію в підвищеному розмірі та на її перерахунок є складовою частиною права громадян на соціальний захист, яке гарантовано статтею 46 Конституції України.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

6. Зокрема, згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

В свою чергу відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Також, у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15 грудня 2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи з матеріалів справи останнім місцем роботи позивача є Управління економіки Бахмацької районної державної адміністрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджені схеми посадових окладів державних службовців.

А, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

У зв'язку із наведеним, згідно довідки про заробітну плату Бахмацької районної державної адміністрації від 14.06.2016 року, з 01 травня 2016 року заробітна плата начальника відділу економіки Бахмацької райдержадміністрації складає 7220 грн.00 коп., на посаді якої раніше перебувала позивач.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 грудня 2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працювала позивач, що було підставою для перерахунку, Суд вважає, що відповідні вимоги позивача підлягають задоволенню.

При цьому, Суд звертає увагу, що законодавством, яке регулює питання пенсійного забезпечення державних службовців було встановлено право для державних службовців, які вийшли на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку із підвищення розміру заробітної плати.

Дані гарантії стосуються і позивача, який отримує пенсію з 2004 року.

Хоча Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, відсутність затверджених такого порядку та умов перерахунку не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Окремо Суд звертає увагу, що до правовідносин, що виникли між сторонами не можуть бути застосовані положення Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII виходячи з наступного.

Так, Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй (пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року № 9).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004.

Зокрема, при надані оцінки щодо можливості застосування Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яким по суті положення Закону України «Про державну службу» в попередній редакції були скасовані, в тому числі норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців і їх право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, Суд враховує положення статті 22 Конституції України, згідно із якими при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики» (абзаци п'ятий, шостий пункту 4 вказаного рішення).

У зв'язку із чим, в даній ситуації Суд знаходить, що поширення на дані конкретні правовідносини положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII буде змінювати існуюче право позивача на пенсійне забезпечення в частині права на перерахунок в бік звуження його змісту та обсягу, що не узгоджується із статтею 22 Конституції України.

При цьому, станом на момент призначення позивачу пенсії було встановлено його право на її перерахунок у разі підвищення заробітної працюючих державних службовців.

В даній ситуації Суд розуміє, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, а передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Дійсно механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

На вказані обставини неодноразово звертав увагу в своїх рішеннях Конституційний Суд України (рішення від 17 березня 2005 року № 1-рп/2005, від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, від 25 січня 2012 року № 3рп/2012).

Також, в своїй прецедентній практиці Європейський Суд з прав людини надаючи тлумачення положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звертав увагу на те, що подальша реалізація соціальних та економічних прав здебільшого залежить від ситуації, особливо фінансової, яка склалася в даній державі (пункт 26 рішення у справі «Ейрі проти Ірландій», справа «Кйартан Асмундсон проти Ісландії»).

Крім того, в ряді інших справ Європейський Суд встановлював порушення прав гарантованих Конвенцією у зв'язку із зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги (див. справи «Суханов та Ільченко проти України», «Хонякіна проти Грузії»).

Стаття 53 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод реалізує принцип закріплення мінімальних гарантії прав і свобод людини, які можуть бути розширені державою в положеннях національних Конституцій та законодавства.

Тому, запровадження державою механізму регулювання соціально-економічних прав повинно відповідати положенням Конституції України і не повинно містити обмежень таких прав, які їй суперечать (статті 3, 8, 19, 22).

У зв'язку із чим з врахуванням особливостей даної справи Суд робить висновок про те, що прийняття Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який по новому врегулював питання пенсійного забезпечення державних службовців відповідає свободі розсуду держави і пов'язано з реалізацією її можливостей, але з врахуванням наведених вище гарантій він може бути поширений на осіб, реалізація права на пенсію яких здійснюється після його вступу, тобто осіб, які не мали законодавчо закріпленого права на перерахунок пенсії і законних сподівань на її підвищення, що не стосується позивача по справі, який навпаки таке право мав і сподівався на його реалізацію.

Також, з огляду на положення статті 58 Конституції України та її тлумачення Конституційним Судом України у згаданому вище рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 право на перерахунок пенсії та підвищення заробітної плати, яка стала основою для такого перерахунку мали місце і настали до вступу в дію Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а тому в даному випадку застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім іншого Суд звертає увагу, що звернення позивача за перерахунком пенсії лише після 1 травня 2016 року не може бути підставою для відмови останньому в його гарантованому праві на перерахунок пенсії, з наступних причин.

Держава відповідальна перед людиною за свою законодавчу діяльність, зобов'язана утверджувати та забезпечувати права і свободи людини і громадянина.

Крім того, пенсіонерам яким, відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» проводяться перерахунки пенсій відповідно до п.3 ст. 42 Закону, а саме у разі збільшення розмiру прожиткового мiнiмуму для осiб, якi втратили працездатнiсть, визначеного законом України «Про державний бюджет України», пiдвищується розмiр пенсiї, обчислений вiдповiдно до статтi 28 цього Закону. Перерахунок пенсiї проводиться з дня встановлення нового розмiру прожиткового мiнiмуму. В той час як пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» не перераховувались з лютого 2008 року, що вказує на соціальну дискримінацію певної категорії громадян, а саме державних службовців та свідчить про соціальну несправедливість при умисному обмеженні державою їх соціальних гарантій. при цьому збільшення соціальних виплат одній категорії свідчить про фінансову спроможність держави нести ці витрати, а тому посилання на залежність від соціально - економічних можливостей держави в даному випадку є безпідставними.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В даній ситуації позивачу було відмовлено в реалізації його права відповідачем у зв'язку із тим, що він звернувся із заявою після 1 травня 2016 року, тобто після набуття чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, який з огляду на викладені вище мотиви не повинен бути застосований в даних правовідносинах.

Тобто в даному випадку не має місця застосування процесуального строку з яким закон пов'язує можливість захисту права позивача, а обставини на які посилається відповідач стосуються дії закону в часі та можливості регулювання правовідносин, які виникли до його вступу в закону силу, що не може бути підставою для відмови в захисті прав позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії 05 січня 2017 року, у зв'язку із чим з врахуванням положень статті 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проведення перерахунку пенсії позивачу підлягає з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, оскільки її подано до 15 числа, тобто з 01 січня 2017 року.

Виходячи з наведеного вище, з врахуванням конституційних принципів верховенства права (стаття 8 Конституції України), законності (стаття 19 Конституції України), недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22 Конституції України) адміністративний позов необхідно задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС за рахунок бюджетних асигнувань Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при поданні адміністративного позову в сумі 1280 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 22, 46, 58 Конституції України, Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, ст.ст. 6, 8- 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України про визнання протиправною відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов»язання вчинити дії - задовольнити .

Визнати протиправними дії Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Бахмацьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та довідки про заробітну плату Бахмацької райдержадміністрації від 14.06.2016 року №02-16/2340, починаючи з 01січня 2017 року з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1280 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАСУ, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.М. Новіков