Справа № 826/16985/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Парінова А.Б.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати земельного податку у сумі 254 933,92 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і вбачається з матеріалів справи, що станом на 21.09.2016 р. за ФОП ОСОБА_3 обліковується заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 254 933,92 грн., яка виникла на підставі податкових повідомлень - рішень від 15.09.2015 р., №14008-17 та №14009-17, і від 27.04.2016 р. №11703-1305.

Оскільки, відповідачем узгоджені податкові зобов'язання перед бюджетом добровільно не сплачені, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про підтвердження наявного податкового боргу і, як наслідок, обґрунтованість позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 57 ПК України).

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 № 576, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача дійсно існувала заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

23.11.2016 р. він звернувся до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві з метою визначення податкового зобов'язання та йому було зроблено перерахунок із земельного податку з фізичних осіб за 2016 р. та сформовано податкове повідомлення-рішення від 28.11.2016 р. № 15551-1305 на суму 79 006, 41 грн.

Таким чином, податковий борг апелянта, підсумовуючи всі податкові повідомлення-рішення, станом на 28.11.2016 р. становив 115 449 грн. 14 коп. (16 377 грн. 54 коп. + 20 065, 19 коп. + 79 006, 41 коп.).

30.11.2016 р. ФОП ОСОБА_3 погашено заборгованість за податковими повідомленнями-рішеннями: № 14009-17 від 15.09.2015 р. на суму 16 377,54 грн.; № 14008-17 від 15.09.2015 р. на суму 20 065,19 грн. та № 15551-1305 від 28.11.2016 р. на суму 79 006,41 грн., що підтверджується квитанцією № 981/33 (а.с.30), а також листом ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві №13-05-11від 16.03.2017 (а.с.33), в якому, окрім того, зазначено, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачці нарахована сума пені у розмірі 7 649,39 грн.

Отже, станом на час прийняття рішення судом першої інстанції вказаний у позові податковий борг за 2015-2016 роки був відповідачем сплачено.

Відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів у ФОП ОСОБА_3 підтверджується також наданою до суду апеляційної інстанції довідкою ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві від 22.05.2017 №105/26-50-08-24 (а.с.60-61).

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 38 Податкового кодексу передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, податковим агентом, або представником платника податку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частин першої та шостої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 січня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4207 (чотири тисячі двісті сім) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.М.Оксененко

А.Б.Парінов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Парінов А.Б.