Справа № 820/7196/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 р. Справа № 820/7196/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/7196/16

за позовом ОСОБА_1

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області за формою "Ф" від 04.04.2016 № 100-1303.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області за формою "Ф" від 04.04.2016 № 100-1303 є протиправним, оскільки податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік нараховане неправомірно, а отже воно підлягає скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнено в повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за формою "Ф" від 04.04.2016 № 100-1303.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаюється на те, що на підставі даних УДАІ ГУМВС України в Харківській області у власності ОСОБА_1 власності знаходиться транспортний засіб, Land Rover, моделі Range Rover Sport, рік випуск 2013, відносно якого згідно пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ОСОБА_2 Кодексу України було сформовано Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та до 1 липня направлено поштою податкове повідомлення-рішення на сплату транспортного податку у сумі 25000 грн. Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до ОСОБА_2 кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, запроваджено транспортний податок. Законом України №71-VII «Про внесення змін до ОСОБА_2 кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» прийнятим 28.12.2014 введено в дію положення ст.267 ОСОБА_2 кодексу України, яке, починаючи з 01.01.2015 по новому встановлює (а не змінює вид податку), регулює, визначає об'єкт оподаткування, платників цього транспортного податку, розмір ставки, податковий період за який підлягає обчисленню та сплаті, його адміністрування податковим органом. Транспортний податок, не зважаючи на те, що він відноситься до місцевого пола його справлення та зарахування здійснюється до місцевої ради, в той же час він є таким. визначений та встановлений Верховною радою України. Вказують, що відповідно до п.п.1.1 п.1 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України, в новій редакції, платника - транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мать зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідь: до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'ять років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальне заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. ОСОБА_3 вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує держави; політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункт 267.2 цієї статті. Згідно інформації, наведеній на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України , керуючись наданим на веб-сайті розрахунком середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком , яка проводиться відповідно до пункту 267.2 ст.267 ОСОБА_2 Кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів , затвердженою постановою Кабінетом Міністрів України №66 від 18 лютого 2016 року - середньоринкова вартість вищезазначеного автомобіля становить з урахуванням коефіцієнта коригування ринкової ціни автомобіля залежно від строку експлуатації транспортного засобу у роках та коефіцієнта коригування ринкової ціни залежно від пробігу транспортного засобу. Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 року, затверджена ОСОБА_4 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів. Зазначають, що відповідно до ОСОБА_4 якщо у ОДПІ відсутня інформація щодо пробігу, то застосовуємо середній пробіг який складає 27 тис, км. на рік, а так як дана машина 2013 року випуску , то пробіг буде складати 108000 (27*4=108000). Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р.. N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач. Враховуючи вищенаведене, відповідач вказує, що автомобіль позивача є об'єктом оподаткування , так як відповідно до пп. 267.2.1. п. 266.2 ст. 266 ОСОБА_2 Кодексу України середньоринкова вартість автомобіля становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати , встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Просить суд скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 . Прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову гр. ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник позивача, в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає постанову суду першої інстанції правомірною , а доводи апеляційної скарги необґрунтованими , просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги , постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений заздалегідь та належним чином.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки Land Rover, моделі Range Rover Sport, об'єм двигуна 2995 куб. см., рік випуску 2013, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8).

Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області винесено 04.04.2016 року податкове повідомлення-рішення №100-1303, яким відповідно до п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України, визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок в розмірі 25000 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 13.01.2016 Харківською міською радою прийнято рішення № 112/16 "Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 №126/11 "Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм ОСОБА_2 кодексу України", яким викладено у новій редакції підпункт 267.2.1 статті 267 ПК України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки рішення міської ради про встановлення транспортного податку прийнято у 2016 році та оприлюдненню підлягало до 15 липня 2016 року, то виходячи з вимог п. 12.5 ст. 12 ПК України встановлені таким рішенням місцеві податки підлягають застосуванню не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2017 року, а отже застосування його положень з метою оподаткування може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2017 року.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність у позивача у 2016 році обов'язку зі сплати транспортного податку, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Проте , колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.01.2015 року набрав чинності ОСОБА_5 України №71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до ОСОБА_2 кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 ОСОБА_2 кодексу України було введено новий транспортний податок.

Базою оподаткування у відповідності до п. п. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому згідно п. 267.4 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п. п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. п. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України закріплено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п. п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до ОСОБА_2 кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - ОСОБА_5 №909) внесені зміни до ОСОБА_2 кодексу України (далі - Кодекс), зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування ОСОБА_2 кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до підпункту 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Органи внутрішніх справ, як зазначено в підпункті 267.6.3 п.267.6 ст. 267 ПК України, зобовязані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2015 року № 563 «Про затвердження форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку» затверджено форму відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку за місцем реєстрації обєкта оподаткування (форма Л).

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата була установлена в розмірі 1 378 грн. (ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 р. складали 1 033 500 грн.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66 у відповідності до підпункту 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України була затверджена ОСОБА_4 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі зе текстом - ОСОБА_4).

Як зазначено в пункті 1 ОСОБА_4 остання встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до обєктів оподаткування транспортним податком.

Середньоринкова вартість автомобіля, як зазначено в п.2 ОСОБА_4, розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі за текстом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 р. № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:

Сер = Цн * (Г /100) * (1 ± (Гк /100),

де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

В додатку 2 до Порядку вказано, що нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів складає 27 тис. км., а також наводиться таблиця значень коефіцієнта коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням різниці між фактичним та нормативним середньорічним пробігом транспортних засобів.

Відповідно до пункту 12 ОСОБА_4 коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.

Згідно з пунктами 4, 13 ОСОБА_4 про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку. Мінекономрозвитку відповідно до цієї ОСОБА_4 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься розрахунок вартості транспортного засобу позивача, з якого вбачається, що вартість автомобіля складає 1 043 424, 90 грн. ( а.с.21).

Розрахування вартості автомобіля позивачем не оскаржується, що вбачається з пояснень його представника в судовому засіданні.

Вказаний автомобіль підпадає під критерії, визначені пунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ОСОБА_2 кодексу України, а відтак, є об'єктом оподаткування транспортним податком, у зв'язку з чим позивач по справі як власник даного автомобіля повинен був сплачувати транспортний податок.

Колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції, про те, що рішення № 112/16 "Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 №126/11 "Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм ОСОБА_2 кодексу України" прийняте 13.01.2016 Харківською міською радою , то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Положеннями підпункту 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ОСОБА_2 кодексу України, в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю. Тобто в разі якщо орган місцевого самоврядування не встановив або не належним чином встановив податок на транспортний засіб на певний рік, то сплата цього податку проводиться за мінімальною ставкою згідно норм ОСОБА_2 кодексу України. При цьому для транспортних засобів податковим кодексом встановлена єдина ставка яка складає 25 000, яка відповідно є і мінімальною.

Відповідно до пункту 7.3 статті 7 ОСОБА_2 кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Таким чином, питання справляння транспортного податку, хоча, що він і відноситься до місцевих податків, визначається ОСОБА_2 кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п.п. 267.1.1. п.267.1. ст.267 ОСОБА_2 кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Згідно п.п. 267.4. ст.267 ОСОБА_2 кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Слід зазначити, що податок, являє собою інструмент владного впливу держави в суспільних інтересах, оскільки по своїй суті є соціальним обов'язком, від виконання якого залежить суспільний розвиток.

Відповідно до п.п. 267.5.1. п. 267.5 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (п. п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ОСОБА_2 кодексу України).

При цьому колегія суддів зазначає на помилковості доводів позову та суду першої інстанції, щодо відсутності підстав нарахування податку в звязку з його неналежним встановленням у 2016 році.

ОСОБА_2 кодексу України (з урахуванням змін), що стосуються справляння транспортного податку неконституційними не визнані, є обовязковими для застосування.

Також колегія суддів зазначає, що не позивач у позові не представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти встановленої вартості автомобіля та нарахованого податку, тому дана сума податку має бути сплачена.

Посилання позивача стосовно того, що розрахунок податку має бути проведено з урахуванням об'єму двигуна є помилковим , оскільки в 2016 році діє інша норма законодавства, яка встановлює інший критерій для сплати податку, а саме вартість автомобіля.

Посилання позивача на рішення Вищого адміністративного суду України № К/800/8077/16 від 30.08.2016 року є не обґрунтованим. Дане судове рішення не є рішенням яке підпадає під застосування статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства, та таким що має преюдиційне значення для вирішення справи.

Посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини від 14.01.2011 року, у справ " Щокін проти України", на думку колегії суддів є помилковим, оскільки неоднакового тлумачення закону колегія суддів не вбачає.

Доводи представника позивача в суді апеляційної інстанції що до передчасності нарахувань податку за 2016 рік, який на його думку має бути зараховано у 2017 році не відповідає п.п. 267.6.3 п.267.6 ст. 267 ПК України

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення-рішення, яке є узгодженим, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 кодексом України, а отже, є підстави для відмови у задоволенні повних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та повністю спростовують висновки суду першої інстанції про присутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За таких обставин, з урахуванням положення ст.202 КАС України, з огляду на помилковість висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, надання невірної правової оцінки таким обставинам справи та правозастосування, привело суд першої інстанції до задоволення позовних вимог, внаслідок чого, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/7196/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_3
Повний текст постанови виготовлений 23.05.2017 р.