Справа № 815/2258/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2258/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін:

представника позивача Нікішева О.В.

представника відповідача Какубері Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім" до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім" до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області № 61 "СК" "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта" від 04.06.2014 р.;

- зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції Одеської області поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.10.2013р. №ОД70 та № ОД80 у Єдиному реєстрі документів.

Представник позивача в обґрунтування заявленої правової позиції зазначив, що декларації про початок виконання будівельних робіт були зареєстровані Інспекцією ДАБК в Одеській області 17.10.2013р. за № ОД70 та № ОД80.

Оскаржуваний наказ був прийнятий відповідачем майже через вісім місяців з моменту реєстрації вищевказаних декларацій.

Отже, дії відповідача щодо прийняття наказу № 61 «СК» суперечать ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт та як наслідок є протиправними, а наказ таким що підлягаю скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечував і зазначила, що на підставі виявлених порушень під час здійснення позапланової перевірки Інспекцією ДАБК в Одеській області реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 70 від 17.10.2013 та декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 80 від 17.10.2013 були скасовані на підставі наказу № 61 «СК» від 04.06.2014 р.

Таким чином, Департамент діяв в межах повноважень та у спосіб що передбачено нормами діючого законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» є користувачем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Новощіпний ряд, 2 на підставі договору оренди від 31.05.1997р., зареєстрованого в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею від 26.06.1997р. № 49.

ТОВ «Одеський торговий дім» на виконання приписів ст. 29 закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" отримало в Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 184 від 25.05.2012р., розробило проекту документацію, яка пройшла експертизу.

ТОВ «Одеський торговий дім» подано до Інспекції ДАБК в Одеській області декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме: декларація про початок виконання будівельних робіт "Будівництво підземного паркінгу з торгівельно-офісними приміщеннями (1-3 пов.), яка зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області 17.10.2013р. за № ОД70 та декларація про початок виконання будівельних робіт "Будівництво підземного паркінгу з торгівельно-офісними приміщеннями (4-5 пов.), яка зареєстрована інспекцією ДАБК в Одеській області 17.10.2013р. за № ОД80.

30.05.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області було проведено перевірку відповідності збудованих об'єктів нерухомості вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, буд.2

За результатами перевірки виявлено, що декларація про початок виконання будівельних робіт № ОД 70 від 17.10.2013 та декларація про початок виконання будівельних робіт № ОД 80 від 17.10.2013 містить недостовірні дані.

Відповідно до статей 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 встановлено декларативний принцип на отримання права на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності. При цьому, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до п. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За результатами перевірки був складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого Інспекцією ДАБК в Одеській області було зазначено, що замовником будівництва ТОВ «Одеський торговий дім» наведені недостовірні дані в деклараціях про початок виконання будівельних робіт за №ОД 70 від 17.10.2013 року (1-3 поверхи) та за № ОД 80 від 17.10.02013 року (4-5 поверхи), а саме: щодо кількості машиномісць в підземному паркінгу (вказано 145 м/місць), що не відповідає вимогам, визначеним в містобудівних умовах та обмеженнях за №184 від 25.05.2012 року, виданих управлінням архітектури та містобудування ОМР (91 м/місце). Також встановлено невідповідність найменування об'єкта будівництва в деклараціях про початок виконання будівельних робіт за №ОД 70 від 17.10.2013 року (1-3 поверхи) та за № ОД 80 від 17.10.2013 року (4-5 поверхи) розробленій проектній документації. Відповідно до вищевказаних декларацій будівництво неправомірно та всупереч вихідним даним на проектування та проектній документації розбито на дві черги, а саме: 1-3 поверхи та 4-5 поверхи.

12.06.2014р. винесені Постанови про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №184/156-П та №184/157-П.

На підставі виявлених порушень під час здійснення позапланової перевірки Інспекцією ДАБК в Одеській області реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 70 від 17.10.2013 та декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 80 від 17.10.2013 були скасовані на підставі наказу № 61 «СК» від 04.06.2014 р.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що Постанови про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №184/156-П та №184/157-П, оскаржені ТОВ "Одеський торговий дім" до Одеського окружного адміністративного суду (справа № 815/3754/14).

Питання наявності недостовірних даних у деклараціях про початок виконання будівельних робіт від 17.10.2013р. за № ОД70 та № ОД80 було предметом розгляду справи № 815/3754/14, а саме: Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2014р. по справі №815/3754/14 позов задоволено, постанови про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №184/156-П та №184/157-П скасовано.

Вказаною постановою встановлено, що 17 жовтня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за реєстраційним №ОД 70 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями (1-3 поверхи) за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, буд. 2, код ДК - 1242.2, ІІІ категорії складності, замовником яких є ТОВ «Одеський торговий дім».

Також, 17 жовтня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за реєстраційним №ОД 80 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями (4-5 поверхи) за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, буд. 2, код ДК - 1242.2, ІІІ категорії складності, замовником яких є ТОВ «Одеський торговий дім» (а.с. 35-40).

В графі показники об'єкта будівництва декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями (1-3 поверхи) №ОД 70 вказано 145 парко місць. Також 145 парко місць вказано й в декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями (4-5 поверхи) №ОД 80.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо недостовірності даних в деклараціях про початок виконання будівельних робіт стосовно кількості машиномісць у підземному паркінгу, оскільки в містобудівних умовах та обмеженнях №184 від 25 травня 2012 року визначено інші ніж в деклараціях дані щодо кількості машиномісць, а саме в містобудівних умовах та обмеженнях - 91 м/місце, а в деклараціях - 145 м/місць.

Дослідивши містобудівні умови та обмеження №184 від 25 травня 2012 року за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, буд. 2, надані на замовлення ТОВ «Одеський торговий дім» начальником управління архітектурі та містобудування Одеської міської ради, судом встановлено, що основні техніко-економічні показники об'єкта будівництва, а саме: загальна торговельна площа - 12 126 кв.м.; загальна площа адміністративних приміщень - 7 514 кв.м., у т.ч. кафе - 400 кв.м.; паркінг - 91 м/місць, визначені орієнтовно.

Тобто дані щодо кількості машино місць в підземному паркінгу, визначені в містобудівних умовах та обмеженнях за №184 від 25.05.2012 року, є орієнтовними.

При цьому, судом встановлено, що 10 червня 2014 року ТОВ «Одеський торговий дім» звернулось до в.о. начальника управління архітектурі та містобудування з проханням скорегувати містобудівні умови та обмеження №184 від 25 травня 2012 року за адресою: вул. Новощепний ряд, буд. 2, м. Одеса, враховуючи містобудівний розрахунок 2-х поверхового підземного паркінгу на 145 м/місць, відкриту площадку під стоянку на 94 м/місця (а.с. 28).

З огляду на зазначене, зважаючи на те, що техніко-економічні показники об'єкта будівництва, визначені в містобудівних умовах та обмеженнях №184 від 25 травня 2012 року є орієнтовними, та позивач звернувся до управління архітектурі та містобудування щодо корегування містобудівних умов та обмежень №184 від 25 травня 2012 року, суд не вбачає в діях позивача ознак порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в частині наведення в деклараціях даних щодо кількості машиномісць у підземному паркінгу, що будується.

Відповідно до містобудівних умов та обмежень №184 від 25 травня 2012 року назва об'єкту будівництва за адресою: вул. Новощепний ряд, буд. 2, м. Одеса - «підземний паркінг з торговельно-офісними приміщеннями».

Разом із тим, суд не вбачає неправомірності в діях позивача з приводу того що будівництво підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями за адресою: вул. Новощепний ряд, буд. 2, м. Одеса, розбито на дві черги: 1-3 поверхи та 4-5 поверхи, у зв'язку із чим в декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 70 вказано найменування об'єкту будівництва - підземний паркінг з торговельно-офісними приміщеннями (1-3 поверхи), а в декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 80 найменування об'єкту будівництва - підземний паркінг з торговельно-офісними приміщеннями (4-5 поверхи).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом не встановлено доказів на підтвердження висновків Інспекції ДАБК в Одеській області щодо порушення позивачем вимог п. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо наведення недостовірних даних в деклараціях про початок виконання будівельних робіт №ОД 70 та №ОД 80 від 17 жовтня 2013 року стосовно кількості машиномісць у підземному паркінгу та найменування об'єкту будівництва.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №185/156-П від 12 червня 2014 року та №184/157-П від 12 червня 2014 року винесені з порушенням норм процесуального та матеріального права, відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Отже, за змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас передбачене частиною першої статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною першою статті 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 86 КАС України.

Вказана правова позиція висловлена у рішенні ВАСУ від 15.09.2016 р. у справі №800/37663/15.

В свою чергу відповідач не надав суду інших належних доказів на спростування фактів встановлених постановою по справі № 815/3754/14.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); протягом розумного строку.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування свого рішення, чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст.8 КАС України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Гарантії статті 6 § 1 включають зобов'язання судів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (H. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їх справа була ретельно розглянута.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов'язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суоминен проти Фінляндії), § 36).

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Приписами частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного України встановлено, що суд також повинен застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав

Враховуючи судову практику розгляду справ Європейським Судом з прав людини, а саме стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасницею якої є Україна, захищає право кожного на подання позову або скарги, які пов'язані з його громадянськими правами та обов'язками, до суду, таким чином, це означає "право на суд".

Однак, вказане право є ілюзорним, якщо правова система Високих Договірних Сторін допускає, щоб кінцеве обов'язкове до виконання рішення суду залишалось не виконаним та не усувало наслідків нанесеної одній із сторін шкоди.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні ухваленому в Страсбурзі 28 липня 1999 року у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" (Immobiliare Saffi v.Italy), наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов'язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення Броньовський проти Польщі [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004).

У кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. Рішення Спорронг та Лонрот п. Швеції , рішення від 23 вересня 1982, серія A N 52, стор. 26, п. 69).

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини у їх сукупності, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу ДАБІ Одеської області № 61 «СК» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта» від 04.06.2014 р. підлягає задоволенню.

А тому з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Департамент ДАБІ Одеської області поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.10.2013р. № ОД70 та № ОД80 у Єдиному реєстрі документів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області № 61 "СК" "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта" від 04.06.2014 р.

Зобов'язати Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції Одеської області поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.10.2013р. № ОД 70 та № ОД 80 у Єдиному реєстрі документів.

Стягнути з Департаменту Державної архітектурної - будівельної інспекції в Одеській області в особі Державної архітектурної - будівельної інспекції України (01133, м. Київ. бульвар Лесі Українки, 26, ) на користь товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім" () суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- платіжне доручення № 803 від 18.04.2017 р. у сумі 3 200, 00 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.