Справа № 807/549/16
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 травня 2017 року м. Київ К/800/17332/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби від 18 червня 2015 року №599-о "Про звільнення ОСОБА_1.". Поновлено ОСОБА_1 з 20 червня 2015 року на займаній до звільнення посаді старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці Державної фіскальної служби. Зобов`язано Закарпатську митницю Державну фіскальну службу нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 20 червня 2015 року по 19 грудня 2016 року у розмірі 57463,74 грн., із утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів до Державного бюджету України.

Відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року.

Статтею 213 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені вимоги до касаційної скарги.

Як вбачається з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона не відповідає вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в порушення положень частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до неї не додано документ про сплату судового збору у розмірі ставки цього збору, передбаченої Законом України "Про судовий збір" у редакції зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIІІ, яка за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Судовий збір сплачується за реквізитами: отримувач коштів: УДКCУ у Печерському р-ні, рахунок отримувача: 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача: 820019, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету: 22030105 "Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)".

Відповідно до вимог статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову) при зверненні до адміністративного суду з адміністративним позовом немайнового характеру необхідно було сплатити 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становило 551,20 грн. (1378 грн. х 0,4), та за вимоги майнового характеру 1% ціни позову, але не менше 0,4 мінімальної заробітної плати, що складає 551,20 грн. (1378 грн. х 0,4).

При цьому, відповідно до положень частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з викладеного, скаржник за подання касаційної скарги має сплатити 1322,88 грн. (2 х (551,20 грн. х 120%) як за дві самостійні вимоги немайнового характеру: про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення і про поновлення на роботі та 689,56 грн. (57463,74 грн. х 0,01 х 120%) за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а всього 2012,44 грн.

Крім того, в порушення вимог частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додано ксерокопію оскаржуваного рішення суду першої інстанції та копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, роздруковану з Єдиного державного реєстру судових рішень, з якої неможливо встановити сторін по справі, а тому відповідачу необхідно надати належним чином завірені копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, як це передбачено Інструкцією з діловодства в адміністративних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України № 174 від 17 грудня 2013 року.

Згідно частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, а тому касаційна скарга повинна бути залишена без руху до усунення відповідачем зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без руху та надати строк для усунення недоліків до 14 червня 2017 року.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги вона буде повернута відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко