Справа № 485/208/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 485/208/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Кішковська З.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 соціального захисту населення Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області, у якому просив визнати неправомірними дії ОСОБА_2, зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік.

В обґрунтування позову зазначено, що ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі Закон №3551-ХІІ) йому як учаснику бойових дій передбачено щорічно до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. На порушення наведеної норми відповідач здійснив виплату пільги у розмірі 920 грн., недоплата склала 4730 грн. На звернення позивача ОСОБА_2 відмовило у перерахунку та доплаті пільги, посилаючись на те, що разова грошова допомога визначається у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити його позов в повному обсязі.

Відповідач надіслав до апеляційного суду заперечення, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку скороченого провадження, у звязку з чим, відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД №032886 від 06 січня 2016 року, та має право на пільги, встановлені законодавством України, зокрема, право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої Законом №3551-ХІІ.

ОСОБА_2 позивачу у 2016 році була виплачена разова грошова допомога до 05 травня у розмірі 920 грн.

На звернення ОСОБА_1 щодо виплати наведеної пільги у розмірі, який передбачено Законом №3551-ХІІ, відповідач 01 лютого 2017 року надав відповідь з розясненням про проведення виплати у розмірі, який було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року за №141 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у звязку з чим ОСОБА_2 вважало свої дії такими, що відповідають вимогам законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що виплати, які здійснюються особам як грошова допомога до 5 травня, регулюються постановами Кабінету Міністрів України, якими передбачено конкретний розмір грошової допомоги, інший ніж просив позивач.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на отримання допомоги у тому числі грошової до 5 травня, визначені та закріплені в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі Закон №3551-ХІІ).

Відповідно до ст. 12 Закону №3551-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 ст. 17 Закону №3551-ХІІ визначено, що фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

За нормою ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року №79-VIII, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 26 такого змісту: Установити, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Закон набрав чинності з 01 січня 2015 року. Тобто з вказаної дати повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону №3551-ХІІ, належать Кабінету Міністрів України.

З наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах мають бути застосовані положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03 жовтня 1997 року (справа №18/183-97), конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи вищезазначене суд першої інстанції правильно вирішив, що оскільки Закон №79-VІІІ був прийнятий пізніше Закону №3551-ХІІ, то в даному випадку підлягають застосуванню норми Закону №79-VІІІ.

На виконання приписів Бюджетного кодексу України 2 березня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №141 «Про деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановив, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

Вказані положення Закону №79-VІІІ і постанови Кабінету Міністрів України №141 не скасовувались, є чинними, у встановленому порядку неконституційними не визнані та підлягають застосуванню.

Крім того, Конституційний суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп Конституційний суд України вказав, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязуються з його функціями, визначеними в п.п. 2, 3 ст.116 Конституції України.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача при здійсненні нарахування разової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі, що має статус учасника бойових дій у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов