Справа № 323/819/17(2-аз/323/3/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"16" травня 2017 р. справа № 323/819/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2017 року з питань забезпечення адміністративного позову

у справі №323/819/17

за позовом ОСОБА_1

до Оріхівської районної ради Запорізької області

про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася у Оріхівський районний суд Запорізької області з позовом до Оріхівської районної ради Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення від 07 березня 2017 року №1 «Про дострокове припинення повноважень голови Оріхівської районної ради Запорізької області ОСОБА_1» та поновлення позивача на посаді.

Разом з адміністративним позовом ОСОБА_1 подала клопотання про забезпечення адміністративного позову, в обґрунтування якого зазначила, що є очевидність в протиправності оскаржуваного рішення та з метою недопущення порушення законних прав і інтересів позивача є необхідність в забезпеченні адміністративного позову до вирішення справи по суті.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову про задоволення клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що підставами забезпечення позову є очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, яка полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та інтересів позивача. При цьому, оскаржуване рішення має очевидні ознаки протиправності, оскільки дострокове припинення повноважень голови районної ради без наявності законних підстав такого припинення доводить явну протиправність такого рішення та свавілля органу, який його прийняв.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимоги про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що будь-яких порушень Порядку призначення на посаду та звільнення з посади керівників комунальних підприємств, установ та закладів, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища та міста Оріхівського району, укладення та розірвання з ними контрактів, затвердженого рішенням Оріхівської районної ради Запорізької області від 24 квітня 2015 року №15, в її діях не має. Також позивачем дотримано вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування», а саме: в установлені строки винесено розпорядження про скликання сесії, яке було розміщено на офіційному веб-сайті Оріхівської районної ради та передане для оприлюднення редакції газети «Трудова слава» Оріхівської районної ради Запорізької області. Між тим, депутатами Оріхівської районної ради Запорізької області, без дотримання відповідного порядку, встановленого зазначеним Законом та Регламентом Оріхівської районної ради сьомого скликання, затвердженого рішенням Оріхівської районної ради від 25 грудня 2015 року №19, 07 березня 2017 року проведено десяту позачергову сесію Оріхівської районної ради Запорізької області сьомого скликання, за наслідками якої прийнято оскаржуване рішення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що з доводів, викладених у клопотанні, неможливо зробити висновок про наявність підстав для забезпечення позову. Крім того, в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді. Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акту індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконання службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Підставами для забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За змістом статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

Позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову завдасть значної шкоди правам заявника або в подальшому унеможливить захист його інтересів.

Наявні відокремлені матеріали справи не містять очевидності ознак неправомірності оскаржуваного рішення Оріхівської районної ради Запорізької області, суд апеляційної інстанції наголошує, що питання неправомірності рішення відповідача має встановлюватися під час розгляду справи по суті шляхом повного, об'єктивного та всебічного дослідження обставин справи.

Обраний та запропонований заявником захід забезпечення позову не відповідає призначенню інституту забезпечення адміністративного позову, оскільки таке забезпечення позову фактично є вирішенням справи по суті позовних вимог.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно досліджені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 2 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції з питань забезпечення адміністративного позову окремо не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Указана позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

Керуючись статтями 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим