Справа № 807/2184/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2184/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача: не з'явився;

представника відповідача -Яблонського Олександра Олександровича;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення зі служби в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 23 травня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 25 травня 2017 року.

14 грудня 2016 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області, якою просив суд: "1. Ухвалити рішення, яким мій адміністративний позов зодовольнити, визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Закарпатській області № 210 о/с "По особовому складу" від 06 грудня 2016 року щодо мого звільнення зі служби з органів поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію"; 2. поновити мене на службі в органах поліції на посаді начальника відділу Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області; 3. Стягнути з ГУНП в Закарпатській області на мою користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу; 4. Звернути до негайного виконання постанову суду в частині мого поновлення на посаді начальника відділу Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області; 5. Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з ГУНП в Закарпатській області на мою користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць; 6. Стягнути з ГУНП в Закарпатській області на мою користь сплачений судовий збір в сумі 551 грн.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року провадження у даній справі було зупинено до вирішення адміністративної справи № 807/941/16 та набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року, у відповідності до статті 156 частини 5 КАС України, провадження у справі було поновлено.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом № 210 о/с "По особовому складу" від 06 грудня 2016 року позивача звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність. Вказаний наказ прийнято на підставі висновку Атестаційної комісії № 8 від 11 липня 2016 року про невідповідність позивача займаній посаді. Висновок Атестаційної комісії № 8 про невідповідність займаній посаді, що призвело до звільнення із служби в поліції, прийнято всупереч вимогам статті 57 Закону України "Про національну поліцію" та скасоване в судовому порядку. Враховуючи наведене, оскаржений позивачем наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак 23 травня 2017 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшли клопотання, відповідно до яких позивач та його представник просять суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зокрема, пояснив, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. За висновком атестаційної комісії позивач займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. А відтак відповідач зазначає, що порядок проведення атестування та прийняття наказу №210 о/с від 06 грудня 2016 року "По особовому складу" в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність є обґрунтованим та таким, що відповідає Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 року № 1465.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Наказом ГУНП в Закарпатській області № 20 о/с від 07 листопада 2015 року позивача призначено на посаду начальника відділу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із присвоєнням спеціального звання - підполковник поліції (а.с. 22).

За результатами тестування позивачем набрано: професійне тестування:15 балів та тестування загальних навичок 13 балів. За результатами атестування (висновок атестаційної комісії) від 11 липня 2016 року позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Із результатами атестування (висновком атестаційної комісії) позивач був ознайомлений 14 липня 2017 року (а.с.а.с. 24-26).

Відповідно до протоколу ОП№ 15.00007953.0034498 від 11 липня 2016 року (штрих-код № 01-498) атестаційною комісією № 8 було прийнято рішення (висновок атестаційної комісії), що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 26).

Судом встановлено, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року, що ухвалена в адміністративній справі № 807/941/16 за позовом ОСОБА_2 до атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку), визнано протиправним та скасувано рішення (висновок) атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 11 липня 2016 року, яким визнано, що начальник відділу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність". Відповідно до комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вказане судове рішення набуло законної сили 20 січня 2017 року (а.с.а.с. 28-36).

06 грудня 2016 року ОСОБА_2 відповідно до наказу № 210 о/с на підставі висновку атестаційної комісії № 8 від 11 липня 2016 року було звільнено зі служби в поліції за статтею 77 частиною 1 пунктом 5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) (а.с. 16).

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Згідно пункту 28 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, рішення (висновок) атестаційної комісії про те, що поліцейський не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є безумовною підставою для звільнення такого поліцейського. Із наведеного випливає, що рішення (висновок) атестаційної комісії впливає на права атестованого, тому може бути предметом оскарження до суду.

Відповідно до статті 72 частини 1 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на встановлені постановою суду від 25 листопада 2016 року по справі №807/941/16 обставини щодо протиправності винесеного рішення (висновку) атестаційної комісії № 8 про невідповідність позивача займаній посаді та необхідності звільнення зі служби в поліції, то протиправність такого висновку прямо вказує на необґрунтованість прийнятого на його підставі наказу ГУНП в Закарпатській області № 210 о/с від 06 грудня 2016 року, яким позивача звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) з посади начальника відділу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та є підставою для його скасування, та у зв'язку з цим позивач підлягає поновленню на посаді, яку займав.

Відповідно до статті 2 частини 1 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з статтею 2 її частиною 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 19 частиною 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 235 частиною 2 Кодексу Законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки підстава - рішення (висновок) атестаційної комісії про те, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність - визнана судом протиправною та скасована, то й оскаржений наказ, що виданий на підставі протиправного та скасованого висновку необхідно скасувати.

Щодо дати з якої необхідно поновити позивача, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до оскарженого наказу відповідача - позивача було звільнено з роботи 07 грудня 2016 року, тобто дата звільнення - 07 грудня 2016 року вважається останнім робочим днем позивача. А відтак з 08 грудня 2016 року у позивача почався вимушений прогул. Таким чином суд вважає, що необхідно поновити позивача саме з 08 грудня 2016 року, оскільки позивач вважається таким, що 07 грудня 2016 року був на роботі.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами статті 235 частини 2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року за № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (зареєстрована в Мін'юсті України 29.04.2016 року за № 66928799, далі - Порядок), згідно пункту 1 якого - ці порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення, зокрема, поліцейський Національної поліції, при цьому, згідно положень Порядку - грошове забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів.

Згідно з абзацом п'ятим пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року за № 13, при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

У відповідності до довідки ГУНП в Закарпатській області від 06 березня 2017 року про доходи позивача, середньоденна заробітна плата позивача, яка обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують місяцю звільнення з роботи, складає: 347,65 грн. а саме: 21206,36 грн. (10603,18 +10603,18) : 61 календарний день.

Позивача поновлено на роботі рішенням суду від 23 травня 2017 року.

Отже, кількість днів вимушеного прогулу, із дня звільнення позивача (8 грудня 2016 року ) по день поновлення на роботі (23 травня 2017 року) становить: 166 день.

Сума заробітної плати, необхідна для відшкодування позивачу за 166 днів вимушеного прогулу становить: 166 днів х 347,65 грн. = 57709,90 грн..

Відповідно до статті 256 частини пункту 2, пункту 3 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, постанова суду в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення на посаді начальника відділу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 08 грудня 2016 року та виплати заробітної плати за один місяць в сумі 10603,18 грн.. підлягає негайному виконанню.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

Керуючись статтями 160-163, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення зі служби в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати наказ №210 о/с від 06 грудня 2016 року "По особовому складу" в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_2, начальника відділу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області зі служби в поліції протиправним та скасувати.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника відділу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 08 грудня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 08 грудня 2016 року по 22 травня 2017 року у розмірі 57709,90 грн. грн..

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та в частині стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10603,18 грн. грн..

Присудити на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 551,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко