Справа № 815/6417/16
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6417/16

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Потапчука В.О.

суддів Семенюка Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Алексєєвій Н.М.

за участю представників позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

представника апелянта ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_4 адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Олімп-Юг" до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства Олімп-Юг (далі ПП Олімп-Юг) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі ГУ ДФС в Одеській області), за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській обл. від 18 листопада 2016 року № на суму за податковими зобов'язаннями у розмірі - 261590,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі - 130795,00 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права у звязку з чим, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу № 710 від 24.10.2016 року Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП Олімп-Юг , на виконання вимог з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України ( далі ПКУ), ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2016 та доповідної записки в.о. заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_5 від 18.10.2016 року №668/11/15-32-14-01-04, призначено проведення позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства України ПП Олімп-Юг по проведеним фінансово-господарським операціям за період з 01.01.2016 по 01.08.2016 щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарських операцій з TOB Варуна Торг () та TOB МЕЛКТРЕЙД ().

За результатом перевірки складено акт № 333/15-32-14-01/33933584 від 07.11.2016 року, згідно якого перевіркою встановлено порушення пп. 198.1 п. 198.3 ст.198 ст.201 Податкового кодексу, ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні ПП Олімп-юг завищено податковий кредит періоду, що підлягав перевірці на загальну суму 261590грн., в тому числі в січні 2016 року на суму 88910грн., лютому 2016 року - 75200грн., квітні 2016 року - 97480грн.

18.11.2016 року, на підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 010261401, згідно якого збільшено суму грошового зобовязання ПП Олімп-Юг за платежем податок на додану вартість на суму 392 385, 00 грн., у тому числі за податковими зобовязаннями 261590, 00 грн., за штрафними фінансовими санкціями 130795,00 грн.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності винесення податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ПП Олімп-юг мало взаємовідносини із TOB Варуна Торг (), а саме за договором №1/01-П про надання маркетингових послуг від 04.01.2016 року, договором №2-01-П про навчання співробітників від 01.01.2016 року, договором №3/01-П про надання юридичних послуг від 04.01.2016 року, договором №4/01-п від 04.01.2016 року про постачання товару.

На виконання умов наведених договорів TOB Варуна Торг надало послуг та ТМЦ на адресу ПП Олімп-югна загальну суму 984660грн., в тому числі ПДВ 164110грн.

Оплата проведена з розрахункового рахунку. До перевірки надано платіжне доручення №1680 від 08.02.2016 року на суму 53346грн.; №1789 від 02.03.16 на суму 45120 грн. Станом на 31.07.16 заборгованість складає 886194грн.

На підтвердження факту виконання зазначених договорів позивачем до перевірки було надано рахунки-фактури, видаткові накладні (акти виконаних робіт), податкові накладні, платіжні доручення.

Під час перевірки проведеним аналізом встановлено ознаки відсутності факту реального здійснення господарських операцій ПП Олімп-юг з контрагентом-постачальником TOB Варуна Торг.

Також з матеріалів справи колегія суддів вбачає, що проведеною перевіркою встановлено, що ПП Олімп-югмало взаємовідносини із TOB МЕЛК ТРЕЙД (СДРПОУ: 40208035), а саме за договором №01/04/16-П по підбору, перевірці та проведенню психофізіологічного обстеження кандидатів на роботу та співробітників від 01.04.2016, договором № 02/04/16-П про надання послуг від 01.04.2016 року, договором №03/04/16-П від 01.04.2016 про інформаційно-консультаційні послуги, договором №04/04/16-П про надання поліграфічних послуг від 01.04.2016, договором №05/04/16-П про надання юридичних послуг від 01.04.2016.

На виконана умов наведених договорів TOB МЕЛК ТРЕЙД надало послуг на адресу ПП Олімп-югна загальну суму 584880грн., в т.ч. ПДВ 97480грн

Оплата проведена з розрахункового рахунку. До перевірки надано платіжне доручення №2015 від 12.05.16 на суму 58488грн. Станом на 31.07.16 заборгованість складає 526392грн.

На підтвердження факту виконання зазначених договорів позивачем до перевірки було надано рахунки-фактури, видаткові накладні (акти виконаних робіт), податкові накладні, платіжні доручення.

Під час перевірки проведеним аналізом встановлено ознаки відсутності факту реального здійснення господарських операцій ПП Олімп-югз контрагентом-постачальником TOB МЕЛК ТРЕЙД.

Висновки ГУ ДФС в Одеській області щодо безтоварності господарських операцій позивача з ТОВ Варуна Торг ґрунтуються на: 1) відсутність будь-якої інформації про наявність виробничих потужностей, складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ Варуна Торг; 2) до перевірки не надано жодного документу, якими підтверджуються факти перевезення (отримання) товарів автомобільними або залізничним транспортом від постачальників до підприємства-покупця (а саме комплект зимового одягу (бушлат, комбінезон утеплений) та не надано первинні документи, підтверджуючі використання вказаних матеріалів у господарській діяльності, а саме акти списання вказаних матеріалів на виробництво з вказанням об'єкту на який використані такі матеріали.; 3) до перевірки не надано інформації стосовно отриманих послуг від TOB Варуна Торг, а саме: в актах виконаних робіт не зазначена яка саме інформація була отримана, не зазначено місце навчання охоронників, теми навчання, кількість осіб, які пройшли навчання, результати навчання, які юридичні послуги надавались та з яких питань, та будь яка інша інформація.

Висновки ГУ ДФС в Одеській області щодо безтоварності господарських операцій позивача з ТОВ МЕЛК ТРЕЙД ґрунтуються на: 1) відсутність будь-якої інформації про наявність виробничих потужностей, складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ МЕЛК ТРЕЙД; 2)до перевірки не надано жодного документу та інформації стосовно отриманих послуг від TOB МЕЛК ТРЕЙД, а саме: в актах виконаних робіт не зазначено які проводились дослідження, які питання тестування та результати тестів, кількість співробітників, які пройшли тестування та навчання, яка поліграфічна продукція була розповсюджена та на яку тему, яка саме інформація була отримана, які юридичні послуги надавались та яких питань, та будь яка інша інформація; 3) під час проведення перевірки посадові особи ПП Олімп-югне надано жодного документу, який би підтверджував отримання зазначених послуг, крім актів виконаних робіт.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПКУ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин),до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПКУ передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПКУ,податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст.201 ПКУ, на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної, в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у субєкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

При цьому згідно з ч.2 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Таким чином, іншим визначеним законодавством обовязковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства. З урахуванням зазначеного право платника на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є також залежним від забезпечення ведення ним належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. За таких умов наявність належним чином оформлених первинних документів з приводу проведення певної господарської операції не може розглядатись як безумовне підтвердження наявності у платника податку права на формування витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту з податку на додану вартість по відповідних господарських операціях.

Отже,правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

Оскільки сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що право платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є, перш за все, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (робіт, послуг) в межах господарської діяльності.

Колегія суддів зазначає, що відсутність інформації у контролюючого органу щодо наявності у контрагента позивача виробничих потужностей, устаткування, складських приміщень, транспорту, тощо не є підставою для встановлення факту безтоварності господарських операцій з таким контрагентом, оскільки основні і транспортні засоби не обов'язково повинні знаходитися у власності суб'єкта господарювання та можуть бути орендовані або взяті в лізинг у третіх осіб. До того ж, зміст і порядок виконання розглянутих операцій не вимагає обов'язкової наявності у постачальника значного обсягу трудових і матеріальних ресурсів, а тим більше складських приміщень.

При укладенні договорів позивач не мав обовязку запитувати документальне підтвердження наявності у ТОВ Варуна Торг та у TOB МЕЛК ТРЕЙД основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів для можливості виконання робіт.

Колегія суддів вважає правильним посилання суду першої інстанції на те, що такі переддоговірні заходи не передбачені нормами чинного законодавства. Замовника робіт цікавить лише строк, якість та ціна надання послуг, а якими засобами та за допомогою яких ресурсів виконавець буде надавати послуги є предметом його відповідальності. Та відсутність такої інформації, не дає підстав бути переконаними у реальній відсутності у контрагента позивача виробничих потужностей, устаткування, складських приміщень, транспорту, тощо.

Щодо ненадання позивачем до перевірки документів на підтвердження перевезення (отримання) товарів автомобільними або залізничним транспортом від постачальників до підприємства-покупця (а саме комплект зимового одягу (бушлат, комбінезон утеплений) та документів, що підтверджують використання вказаних матеріалів у господарській діяльності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Товарно-транспортна накладна не є тим первинним документом, який підтверджує факт придбання товарів.

Правилами ведення податкового обліку не передбачено обов'язку платника податків підтверджувати реальність господарської операції товарно-транспортними накладними або подорожніми листами, а відповідно до Закону України Про автомобільний транспорт (ст.48), Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 р. № 363 (абз. 25-26 п.1) товарно-транспортна накладна є документом, на підставі якого здійснюються вантажні перевезення. Обов'язок щодо наявності таких документів покладено на перевізника та його водія.

Враховуючи, що позивачем до перевірки було надано договір № 4/01-Т від 04.01.2016 року, рахунок-фактуру № СФ-000004 від 25.01.2016 року, № СФ-000011 від 23.02.2016 року, видаткову накладну № РН-0125/01 від 25.01.2016 року, № РН-0223/06, внутрішній журнал-звіт та податкові накладні, до яких у відповідача під час проведення перевірки не було зауважень, ненадання документівякі підтверджують факт перевезення товарів, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність документального підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання ТМЦ.

Щодо ненадання документів на підтвердження факту використання отриманих товарів в господарській діяльності позивача, то нормами податкового законодавство прямо передбачено, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Щодо посилань в акті перевірки на ухвалу від 15.09.2016 року № 755/22751/15-к та протоколи допитів свідків від 05.05.2016 року та від 22.05.2016 року, щодо показань свідків по кримінальному провадженню по відношенню засновників та директорів ТОВ Варуна Торг ОСОБА_6 та ТОВ МЕЛК ТРЕЙД ОСОБА_7,які вказують, що останні на посаді директорів зазначених підприємств ніколи не працювали,господарську діяльність не здійснювали, фінансово-господарські документи та податкові декларації не підписували, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 69 КАС України, передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до приписів статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідчем не доказано безтоварності господарських операцій між позивачем та ТОВ Варуна Торг та ТОВ МЕЛК ТРЕЙД.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Олімп-Юг" до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення - рішення,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі

Повний текст виготовлено 25 травня 2017 р.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.П.

Суддя: Семенюк Г.В.