Справа № 741/601/17
Суддя: Киреєв О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 741/601/17
Провадження № 2-а/741/40/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 29 травня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Житомирі, інспектора ДПП роти № 1 БУПП в м. Житомирі ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 1 квітня 2017 року він керував автомобілем «МАН», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, і рухався по автомобільній дорозі Київ Чоп. На 112 км зазначеної автомобільної дороги його (позивача) зупинив інспектор ДПП роти № 1 БУПП в м. Житомирі ОСОБА_2, який виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що у його автомобілі не були увімкнені ходові огні або ближнє світло фар, що передбачено п. 9.8 ПДР України. Він (позивач) вважає дії інспектора протиправними, а постанову незаконною, у звязку з тим, що інспектором фактично було проігноровано стадію розгляду справи, не було розяснено йому право на захист, право на оскарження постанови, а також не вірно кваліфіковано його дії. ОСОБА_1 стверджував, що строк на оскарження постанови він пропустив у звязку з тим, що з 4 по 10 квітня 2017 року перебував у службовому відрядженні за межами України.

ОСОБА_1 просив суд:

- поновити строк на оскарження постанови;

- визнати дії інспектора ДПП роти № 1 БУПП в м. Житомирі ОСОБА_2 протиправними;

- постанову серії БР № 450821 від 1 квітня 2017 року скасувати та справу закрити.

У судове засідання позивач не зявився, просив розгляд справи проводити без його участі.

Інспектор ДПП роти № 1 БУПП в м. Житомирі ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти.

Представник управління патрульної поліції у м. Житомирі у судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у звязку із його безпідставністю.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 450821 ОСОБА_1 отримав 1 квітня 2017 року, тобто на місці вчинення правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працює водієм на підприємстві «Екватор Експрес», яке займається міжнародними перевезеннями, у період з 4 по 10 квітня 2017 року він перебував у службовому відрядженні за межами України, що підтверджується відповідними відмітками у закордонному паспорті (а.с. 5-6).

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови серії БР № 450821 від 1 квітня 2017 року, а тому цей строк підлягає поновленню.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 450821 від 1 квітня 2017 року (а.с. 7) вбачається, що 1 квітня 2017 року о 16 годині ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Київ Чоп керуючи автомобілем «МАН» не увімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, крім іншого, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Порядок використання зовнішніх світлових приладів регламентується розділом 19 ПДР України.

Пункт 9.8 ПДР України, яким встановлено, що з 1 жовтня по 1 травня з метою позначення транспортного засобу, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар, відноситься до розділу, який визначає порядок використання попереджувальних сигналів.

Таким чином, відповідальність за порушення п. 9.8 ПДР України передбачена не ч. 2 ст. 122 КУпАП, а ст. 125 КУпАП.

Інспектором ДПП роти № 1 БУПП в м. Житомирі ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови було неправильно кваліфіковано дії (бездіяльність) позивача.

Крім цього, незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачами не було надано суду доказів того, що позивачу до винесення постанови були розяснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Доводи представника управління патрульної поліції у м. Житомирі про те, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно, що йому було розяснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбувалося у відповідності до вимог КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Доводи представника управління патрульної поліції у м. Житомирі в тій частині, що суд не наділений повноваженнями щодо закриття адміністративної справи, що позивач повинен був сплати судовий збір за позовну вимогу про визнання дій інспектора протиправними, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать чинному законодавству.

Частиною 1 ст. 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Вказаним Законом (ст. 3 і 5) особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Проте, Закон України «Про судовий збір» не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України.

Так, частиною 4 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми якої є спеціальними порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір», встановлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».

Зазначена правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 травня 2017 року у справі № К/800/2071/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Зі змісту позовної заяви не зрозуміло, які саме дії інспектора ДПП роти № 1 БУПП в м. Житомирі ОСОБА_2 позивач просить визнати протиправними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БР № 450821 від 1 квітня 2017 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача закриттю.

Керуючись ст.ст. 289, п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст.ст. 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 450821 від 1 квітня 2017 року.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 450821 від 1 квітня 2017 року про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. і справу закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя О.В. Киреєв