Справа № 822/1119/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1119/17

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівЛабань Г.В. Ковальчук О.К. Блонського В.К.
при секретарі за участі:Вересняк А.А. представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, у якому просив:

- визнати дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції неправомірними щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2016 року про визнання учасником бойових дій;

- зобов`язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 01 серпня 2016 року звернувся з необхідними документами до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції для присвоєння йому статусу учасника бойових дій, але отримав відмову викладену у листі Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО від 16.08.2016 року. На думку позивача, дії відповідача є протиправними, в зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 27.04.2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити адміністративний позов.

Представник Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що розглянувши заяву та документи позивача, керуючись чинним листом від 16.08.2016 № 4012/01/09Л-16 ОСОБА_1 надано аргументовану відповідь, яка полягала в тому, що на момент його звернення працівники підприємств, які залучались до проведення антитерористичної операції, вже не мають права на отримання статусу учасника бойових дій, а мають право лише на статус учасника війни.

Представник Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 11 червня 2015 року є членом благодійної організації "Хмельницький обласний фонд Вікторія", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно наказу благодійної організації "Хмельницький обласний фонд Вікторія" №4 від. 04.12.2014 року, та відряджувального посвідчення, позивач з 05.12.14 по 07.12.14 року був відряджений в зону АТО, а саме в Антитерористичний центр при СБУ.

Наказом Фонду №5 від 19.12.2014 року, та відряджувального посвідчення позивач з 20.12.14 по 22.12.14 року був відряджений в зону АТО, а саме до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Наказом Фонду №4 від 30.04.2015 року, та відряджувального посвідчення позивач з 01.05.15р. по 04.05.15 року був відряджений в зону АТО, а саме в АТЦ при СБУ.

Наказом Фонду №4 від 14.05.2015 року, та відряджувального посвідчення Позивач з 15.05.15 по 23.05.15 року був відряджений в зону АТО, а саме до військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

01.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Державної служби у справах ветеранів війни та учасників АТО із заявою про розгляд його кандидатури на предмет можливості надання статусу учасника бойових дій.

Листом Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції від 16.08.2016 року №4012/01/09.1-16 позивачу повернуто подані документи для направлення їх за належністю.

Оцінюючи спірні правовідносини суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №416 затверджено Положення про Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - Положення), яким визначено, що державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - Служба) є центральним органом виконавчої влади України, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики і який реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, та учасників антитерористичної операції, в межах своїх повноважень державну політику у сфері волонтерської діяльності.

Підпунктом 9 пункту 4 Положення встановлено, що Служба відповідно до покладених на неї завдань організовує та координує роботу з надання статусу учасника бойових дій, зокрема проводить засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, встановлений частиною першою статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону (в редакції, яка діяла на момент перебування позивача в зоні проведення антитерористичної операції) учасниками бойових дій визнавались військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького склад, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захист інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленему законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної опера:: визначає Кабінет Міністрів України.

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що зазначені в частині першій статті 6 Закону особи не набувають статусу учасника бойових дій автоматично, а визнаються державою учасниками бойових дій у встановленому законодавством порядку. При цьому, визнанню особи учасником бойових дій передує особисте звернення такої особи із заявою та підтверджуючими документами.

Тобто, частиною першою статті 6 Закону визначений перелік осіб, яких держава може визнати учасником бойових дій у разі їх відповідного звернення за визнанням.

Після прийняття Закону України від 07.04.2015 року №291-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України" п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Тобто, працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, вже не визнаються учасниками бойових дій. Пунктом 1 розділу II цього Закону встановлено, що він набирає чинності через місяць з дня його опублікування. Опублікований в Офіційному віснику України 19.05.2015 року за № 37. Отже, Закон України від 07.04.2015 року № 291-VIII набув чинності 19.06.2015 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2016 року звернувся до відповідача із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій як волонтеру ГО "Хмельницьке обласне обєднання миротворців України", який залучався та брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період з 15.05.2015 року по 23.05.2015 року, на що отримав відмову аргументовану тим, що з 19.06.2015 року (з моменту набрання чинності змін до закону) працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення вже не визнаються державою учасниками бойових дій, а вважаються учасниками війни на підставі пункту 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до правовідносин застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період з 15.05.2015 року по 23.05.2015 року, тобто під час дії п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції, якою передбачалось надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Однак, звернувся із заявою про отримання статусу учасника бойових дій лише 01.08.2016.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.1996 № 458 "Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" комісії при місцевих державних адміністраціях розглядають за зверненням громадян справи з питань встановлення статусу учасника війни за місцем перебування їх на пенсійному обліку, за місцем роботи, а для осіб, які не є пенсіонерами, - за місцем проживання.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 739 підставою для надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документи про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в пункті 19 частини 1 статті 6 Закону, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі - Порядок).

У відповідності до положень абзацу третього пункту 2 Порядку (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції), статус учасника бойових дій надається працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися і брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Абзацом третім пункту 5 Порядку визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - стосовно осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, а також осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку.

Згідно абзацу 5 пункту 5 Порядку, Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінсоцполітики. До складу міжвідомчої комісії включаються фахівці Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС. Також можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Міжвідомча комісія розглядає документи і в разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків, представників державних органів та приймає в місячний строк з дня надходження документів рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує керівників підприємств, установ, організацій та органи соціального захисту населення за місцем реєстрації особи.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 10.11.2014 року №867 затверджено Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яким встановлено, що Міжвідомча комісія утворена Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Міжвідомча комісія є колегіальним органом, як суб`єкт владних повноважень наділена дискреційними повноваженнями, які полягають у можливості прийняття на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених Порядком, а саме: повернути документи; надати, відмовити у наданні або позбавити статусу учасника бойових дій.

26.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій при Державній службі у справах ветеранів війни та учасників АТО із заявою про розгляд його кандидатури на предмет можливості надання статусу учасника бойових дій.

13.05.2017 листом міжвідомча комісія повідомила позивача, що дане питання буде розглянуто на засіданні комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, у разі надання в управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради повного пакету документів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2016 року про надання статусу учасника бойових дій відсутні протиправні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2017 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/Г.В. Лабань О.К. Ковальчук В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань