Справа № 823/302/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/302/17 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Державної екологічної інспекції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування припису в частині,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Черкаській області, які виявились у недотриманні порядку організації та проведенні перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства визначеного Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10 вересня 2008 року «Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», при проведенні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на Ватутінському комунальному виробничому підприємстві «Водоканал», в направленні з порушенням вимог Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10 вересня 2008 року припису №108 від 31 жовтня 2016 року, претензії №10-14/7/ЮР від 20 січня 2017 року; визнати протиправним та скасувати п. 3 припису №108 від 31 жовтня 2016 року Державної екологічної інспекції у Черкаській області.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.10.2016 Державною екологічною інспекцією у Черкаській області надіслано позивачу повідомлення про проведення планової перевірки у термін з 18.10.2016 по 01.11.2016, яке отримано позивачем 11.10.2016 (а.с. 47).

Так, посадовими особами Державної екологічної інспекції у Черкаській області в період з 26.10.2016 по 27.10.2016 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал», за наслідками якої складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с. 11-17).

За результатами перевірки відповідачем винесено припис №108 від 31.10.2016, пунктом 3 якого зобов'язано Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» в термін до 31.12.2016 отримати дозвіл на спеціальне водокористування (а.с. 19).

У подальшому, Державною екологічною інспекцією у Черкаській області 21.01.2017 направлено позивачу претензію в порядку ст. 6 Господарського процесуального кодексу України щодо відшкодування завданих збитків за самовільне використання підземної води (а.с. 20).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент здійснення відповідачем перевірки (27.10.2016) у позивача не було чинного дозволу на спеціальне водокористування, оскільки новий дозвіл ним не було отримано, а строк дії попереднього дозволу сплинув, тому відповідачем правомірно встановлено порушення ст. 44 Водного кодексу України.

При цьому, пунктом 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 зобов'язано позивача в термін до 31.12.2016 отримати дозвіл на спеціальне водокористування, а в матеріалах адміністративної справи міститься копія дозволу на спеціальне водокористування Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал» від 28.12.2016 №Укр856-А/Чрк, тобто позивачем виконано вимоги п. 3 оскаржуваного припису в повному обсязі.

Таким чином, дії Державної екологічної інспекції у Черкаській області щодо проведення планової перевірки позивача, винесення припису №108 від 31.10.2016 та претензії №10-14/7/ЮР від 20.01.2017 є правомірними, тому п. 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 скасуванню не підлягає.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

У відповідності до частини першої ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Згідно з частиною четвертою вказаної статті органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Частиною п'ятою статті 5 Закону №877-V визначено, що строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відхилення доводів позивача про те, що відповідачем у повідомленні про проведення планової перевірки від 07.10.2016 №03-18/2875 зазначено термін її проведення одинадцять робочих днів, замість десяти робочих днів.

Посилання представника позивача на те, що Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал» починаючи з 28.01.2016 (за місяць до закінчення терміну дії попереднього дозволу) вчинялися дії для отримання відповідного дозволу, припинення права на спеціальне водокористування органом, що видав дозвіл не було здійснено, що ніби то має наслідком здійснення спеціального водокористування без відповідного дозволу не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

За правилами статті 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства.

Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними. Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води. Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними. Вторинні водокористувачі можуть здійснювати скидання стічних вод у водні об'єкти також на підставі дозволів на спеціальне водокористування.

У відповідності зі ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, зокрема: дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу, своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.

Статтею 48 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Згідно зі статтею 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. Спеціальне водокористування є платним.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, на підставі аналізу наведених правових норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спеціальним водокористуванням, яке здійснюється на підставі спеціального дозволу, є забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, а особою, що здійснює спеціальне водокористування, є така особа, яка безпосередньо здійснює такий забір води з водних об'єктів.

Як свідчать матеріали справи, на момент здійснення відповідачем перевірки у позивача не було чинного дозволу на спеціальне водокористування, оскільки новий дозвіл ним не було отримано, а строк дії попереднього дозволу сплинув, тому відповідачем правомірно встановлено порушення ст. 44 Водного кодексу України.

При цьому, пунктом 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 зобов'язано позивача в термін до 31.12.2016 отримати дозвіл на спеціальне водокористування, а як вбачається з матеріалів справи, Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал» отримано дозаввл на спеціальне водокористування 28.12.2016 №Укр856-А/Чрк (а.с. 45), тобто позивачем виконано вимоги п. 3 оскаржуваного припису в повному обсязі.

Таким чином, дії Державної екологічної інспекції у Черкаській області щодо проведення планової перевірки позивача, винесення припису №108 від 31.10.2016 та претензії №10-14/7/ЮР від 20.01.2017 є правомірними, тому п. 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 скасуванню не підлягає.

Крім того, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання позивача на те, що відповідачем порушено вимоги Закону №877-V в частині завчасного (за десять днів до дня здійснення перевірки) надіслання позивачу повідомлення про проведення планової перевірки від 07.10.2016 №03-18/2875, оскільки вищевказане повідомлення від 07.10.2016 №03-18/2875 отримано позивачем 11.10.2016, а планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» здійснено 27.10.2016, тобто за шістнадцять днів до дня здійснення перевірки.

Також твердження позивача про те, що не зазначення відповідачем в акті перевірки дати його складання та дати закінчення перевірки, що унеможливлює прорахунку п'ятиденного терміну складання оскаржуваного припису є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно положень частини сьомої ст. 7 Закону №877-V (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства позивача здійснено 27.10.2016, а оскаржуваний припис №108 винесено 31.10.2016, тобто в межах п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю).

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.