Справа № 212/2821/17
Суддя: Зімін М. В.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/2821/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання - Борух Ю.К.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Краснова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рева Антона Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рева Антона Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 травня 2017 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування 06.05.2017 року близько 01 години 20 хвилин по вулиці Світальського в місті Кривому Розі Дніпропетровської області транспортним засобом «KIA CERATO» державний номер НОМЕР_1 з не увімкненою правою фарою в темну пору доби не маючи при собі посвідчення водія, у зв'язку з чим було вчинено правопорушення передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати, посилаючись на те, що він не порушував правил дорожнього руху, оскільки за кермом автомобіля знаходилась інша особа, яка взяла транспортний засіб без його дозволу, та яка не заперечувала даного факту. Зазначив, що інспектор виніс постанову в приміщенні Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, незважаючи на те, що він пропонував інспектору зазначити час в який йому необхідно прибути в адміністративну будівлю управління патрульної поліції у місті Кривому Розі для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зазначив, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення була складена без жодного доказу з боку уповноваженої особи, без надання йому права на захист, не опитавши свідків, які знаходились в його автомобілі. Також зазначив, що за кермо автомобіля він сів коли автомобіль вже не рухався. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії винесену інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рева Антоном Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Не заперечував у судовому засіданні факту того, що на транспортному засобі не горіла ліва фара в режимі ближнього світла та того, що він не мав в цей день при собі посвідчення водія.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у адміністративному позові. Зазначив, що відсутні докази вчинення правопорушення позивачем оскільки за кермом транспортного засобу перебувала ОСОБА_6, заперечував щодо правомірності здійснення відеозйомки працівниками патрульної поліції.

Представник відповідача Краснов К.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Зазначив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, на підтвердження чого надав відеозапис фіксування адміністративного правопорушення та дій працівників поліції щодо складення притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 06.05.2017 року вона керувала транспортним засобом «KIA CERATO» державний номер НОМЕР_1 без водійського посвідчення. ОСОБА_1 спав на задньому сидінні, коли вона побачила працівників патрульної поліції та зрозуміла, що останні мають намір зупинити транспортний засіб, вона з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія почала будити ОСОБА_1 Після зупинки транспортного засобу пройшло 15-20 секунд. Вона пересіла з водійського сидіння та за кермо автомобіля із заднього сидіння персів ОСОБА_1 Зазначила, що коли вона вийшла з транспортного засобу, вона казала працівнику поліції, що за кермом автомобіля перебувала саме вона.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він підробляє водієм таксі. 05 травня 2017 року він від'їжджав він магазину «Подарунки» який розташований на 173 кварталі в місті Кривому Розі, в цей час під'їхав автомобіль «KIA CERATO» сріблястого кольору, водій вийшов з автомобіля та пішов. З автомобіля виходила дівчина - палила. Через годину- півтори дівчина попросила завести автомобіль, оскільки було заблоковано кермо, він їй допоміг, після чого дівчина сіла за кермо та поїхала. Він бачив, що в автомобілі на задньому сидінні лежав чоловік, який спав.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив суду, що 05 травня 2017 року він з дозволу ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2. Ввечері вони під'їхали до магазину «Подарунки» та зустріли дівчину, яка цікавилась автомобілями. Через деякий час він вийшов з автомобіля за власними справами та був відсутній одну годину чи більше, а коли повернувся автомобіля вже не було. Йому відомо, що ОСОБА_1 за кермо автомобіля не сідав, в стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий представником відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР №770900 від 06 травня 2017 року прийнятою інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом Рева Антоном Валерійовичем, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

Згідно даної постанови ОСОБА_1, 06 травня 2017 року о 01 годині 20 хвилин керував транспортним засобом «KIA CERATO» державний номер НОМЕР_1 в місті Кривому Розі по вул. Коротченка ( М.Світальського) з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п.31.4.3 (в) ПДР України, при собі не маючи посвідчення водія чим порушив п.п.2.1 (а) ПДР України, скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.(а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, ч.1 ст.121 КУпАП, передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 770900 від 06 травня 2017 року інспектор роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант Рева Антон Валерійович діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Щодо інших підстав вказаних у адміністративному позові про скасування постанови серії АР № 770900 від 06 травня 2017 року слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 31.4.3 в, постанови Кабінетів Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - Правила), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно п.2.1 а Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, в постанові серії АР №770900 від 06 травня 2017 рокузазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на якому у темну пору доби не працювала ліва фара у режимі ближнього світла та не маючи про собі посвідчення водія.

В судовому засіданні, під час перегляду відеозапису зробленого відповідачем у відповідності до ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», на який зафіксовано дане правопорушення встановлено, що ОСОБА_1, дійсно керував автомобілем НОМЕР_2 на якому в темну пору доби не працювала лампа лівої фари у режимі ближнього світла та останній не мав при собі посвідчення водія.

При цьому суд критично ставиться до тверджень позивача та свідків щодо керування транспортним засобом свідком ОСОБА_6 оскільки вони спростовуються відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що під час зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, наявна також його вина в скоєнні правопорушень, відповідачем дотримано порядок притягнення до відповідальності, не порушено строки розгляду та накладення адміністративного стягнення, виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв у відповідності з вимогами КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», та винесена ним постанова є законною, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 121, 126, 258, 279, 280,288, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 3, 9-11, 71, 86, 99, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рева Антона Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 30 травня 2017 року.

Суддя: М. В. Зімін