Справа № 1/36/09/5016
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 1/36/09/5016

Категорія: 6.6.4 Головуючий в 1 інстанції: Васильєва Л.I.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді доповідача ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «ГазКо» Товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «ГазКо» на постанову Господарського суду Миколаївської області від 10 березня 2009 року, по справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області до Дочірнього підприємства «Газко» товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «Газко», за участю прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області,

про стягнення штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Жовтневому районі Миколаївської області (далі ДПІ у Жовтневому районі) звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Газко» Товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «Газко» (далі ДП «Газко» ТОВ ГК «Газко»), в якому просив стягнути з відповідача штрафну (фінансову) санкцію, в сумі 12 562 130 грн..

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 10 березня 2009 року позов задоволено, стягнуто з ДП «ГазКо» ТОВ ГК «ГазКо» в доход державного бюджету України штрафну (фінансову) санкцію, в сумі 12 562 130 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2011 року було зупинено провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Газко» на постанову господарського суду Миколаївської області від 10 березня 2009 року до набуття законної сили судовим рішенням у справі № 2а-136/09/1470 адміністративним позовом Дочірнього підприємства «ГазКо» товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «ГазКо»до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області про скасування повідомлень-рішень № НОМЕР_1,№/0,№/0 від 17.10.2008 року .

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 року, яка набула законної сили 28.03.2017 року по справі № 2а-136/09/1470 адміністративний позов Дочірнього підприємства «ГазКо» товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «ГазКо» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області про скасування повідомлень-рішень № НОМЕР_1,№/0,№/0 від 17.10.2008 року - був залишений без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року було поновлено апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року позивача було замінено правонаступником Жовтневою обєднаною ДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області .

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але до судового засідання не зявилися - тому суд відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» від 04.12.1990 року № 509-ХІІ( в редакції ,діючої на момент виникнення правовідносин) державні податкові інспекції мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України, у тому числі і штрафні санкції за порушення Закону України: Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу ДПС;

копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Статтею 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ч.І ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими Законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5-9 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку.

Згідно ч.4 ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових

операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

В преамбулі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зазначається, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, что 30.09.2008р. службовими особами Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області на підставі направлень від 02.09.2008 року за № 137/23-23 та від 16.09.2008 року за № 170/23-23 була здійснена виїзна позапланова перевірка Дочірнього підприємства «ГазКо» товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «ГазКо» з питань дотримання ним податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2005 року по 30.06.2008 року.

За результатами перевірки було складено акт № 922/23-32352013 ,яким встановлено порушення відповідачем норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004р., а саме: п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні неоприбуткування готівки у касі підприємства на загальну суму 2 512 426 грн., так як протягом 2006 - 2008 років для підготовки і погодження проектно-дозвільної документації та виконання будівельно-монтажних робіт керівництвом ДТ1 „ГазКО" ТОВ ГК „ГазКО" отримувались кошти від кооперативу „Промінь" та „Вогник", які оформлювались прибутковими касовими ордерами, згідно яких сума надходження готівкової виручки за 2006 - 2008 роки склала 6218761,48 грн.

На підставі акту перевірки № 922/23-32352013 Державна податкова інспекція у Жовтневому районі Миколаївської області було прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 17.10.2008р. за № НОМЕР_1 ,згідно з яким на до Дочірнього підприємства «ГазКо» товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «ГазКо» застосована санкція у сумі 12 562 130 грн. за порушення п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні не оприбуткування готівки у касі (5 х 2 512 426 грн. = 12 562 130 грн.).

14.11.2008 року директором Дочірнього підприємства «ГазКо» товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «ГазКо» до ДПА у Миколаївській області було подано скаргу на вищевказане рішення , яка 15.12.2008 року відмовила у її задоволенні .

Згідно ст. 9 Закону України від 16.07.99 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі Закон № 996- XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Згідно п.п. 1.2 п.1 Положення № 637 готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Підпунктом 2.6 пункту 2 Положення № 637 передбачено, що вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів (п.п.3.1 п.З Положення № 637).

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником (п.п.3.3 п.З Положення № 637).

Усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі. Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (п.п. 4.2 п. 4 Положення № 637).

Згідно з пунктом 1 Указу Президента України від 12.06.95 № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб'єкта підприємницької діяльності застосовуються штрафні санкції у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідач на час розгляду справи судом 1-ої інстанції мав заборгованість перед бюджетом по сплаті штрафних (фінансових) санкцій у сумі 12 562 130 грн. не погасив, рішення податкового органу про застосування штрафних фінансових санкцій у судовому порядку не оспорив.

Згідно п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України, від 21.12.2000 року № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Але, згідно п.5.2.4 процедура адміністративного оскарження закінчується:

останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк;

днем отримання платником податків рішення контролюючого органу про повне задоволення скарги, викладеної у заяві;

днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року було відкрито провадження у справі № 2а-136/09/1470 адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Газко» товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «Газко»до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області про скасування повідомлень-рішень № НОМЕР_1,№/0,№/0 від 17.10.2008 року ,який був поданий до суду 11.03.2009 року, тобто тільки через два дні після прийняття постанови Господарським судом Миколаївської області від 10 березня 2009 року по цій справі, так як позивач скористався правом на судове оскарження вже після вирішення судом цієї справи , яка не призвела до скасування рішення податкового органу.

Таким чином , апеляційний суд вважає, що , після отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню податкове зобов'язання вважається узгодженим , в розумінні діючої на момент виникнення правовідносин ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", та погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову .

Крім того, відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України( в редакції ,діючої на момент апеляційного розгляду) органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання су довим рішенням законної сили.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 53 Рішення ЄСПЛ по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03); при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими

Згідно п. 110 Рішення ЄСПЛ по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97); адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління»

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обовязку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно ч.2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне,по-суті, рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги висновків суду 1-ої інстанції не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином,, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, 196,п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «ГазКо» Товариства з обмеженою відповідальністю генеральної компанії «ГазКо» - залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Миколаївської області від 10 березня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя Вербицька Н.В.

Суддя Коваль М.П.