Справа № 243/2205/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сидоренко І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року справа №243/2205/17

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області

від 31 березня 2017 року

по адміністративній справі № 243/2205/17 (суддя Сидоренко І.О.)

за позовом ОСОБА_3

до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість, починаючи з червня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі управління, відповідач) про визнання дій та бездіяльності протиправними щодо припинення та невиплати пенсії, зобовязання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість, починаючи з червня 2016 року (а.с.1-6).

Постановою суду першої інстанції від 31 березня 2017 року позовні вимоги задоволенні, визнана протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу та зобовязано відповідача поновити виплату пенсії за віком позивачу з червня2016 року (а.с.44-48).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.50-51).

Заявник апеляційної скарги зазначає, що довідка позивача про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи містить визначений термін дії, встановлений до 25.05.2016 року, документ із поновленим терміном дії, або із позначкою безстрокової дії позивач до управління не надавала, що не дає управлінню законних підстав для нарахування та виплати пенсії позивачу з 01.06.2016 року. Крім того, відповідач зазначає, що виплата соціальних виплат, в тому числі пенсії, що призначені внутрішньо переміщеним особам здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Станом на теперішній час позивач не зверталась до відповідача з заявою про поновлення пенсійних виплат, документу про відкриття розрахункового рахунку в ПАТ «Державний ощадний банк України», як то передбачено чинним законодавством, не надавала, що позбавляє управління здійснити свої повноваження в межах чинного законодавства.

При обґрунтуванні своїх доводів відповідач посилається на підзаконні нормативно-правові акти, зокрема, Постанову КМУ № 365 від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», Постанову КМУ № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб», Постанову КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами п.1 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, отримує пенсію за віком, що підтверджено її пенсійним посвідченням (а.с.12).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою та стоїть на обліку в УПСЗН Словянської міської ради, що підтверджено довідкою від 25 листопада 2015 року № НОМЕР_1. Зареєстроване місце проживання позивача: м. Луганськ, кв. ЗарєчнийАДРЕСА_1; фактичне місце проживання м. Словянськ, вул. Зїздівська, б.14. Як вбачається із змісту довідки в графі «місце для службової інформації» зазначено, що дія довідки безстрокова (а.с.11).

Відповідачем визнається та обставина, що позивач в квітні 2016 року звернулася до Слов'янського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з заявою про запит пенсійної справи та прийняття її на облік по матеріалам пенсійної справи. Розпорядженням Слов'янського об'єднаного управління ПФУ Донецької області від 16.04.2016 року № 75191 позивача взято на облік з виплатою з 01.08.2014 року.

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії позивачу нарахована пенсія за період з червня 2016 року по квітень 2017 року, але фактично нарахована пенсія сплачена не була (а.с.33).

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. №1706-VII (далі Закон №1706-VII).

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, положення цього Закону є пріоритетними в питаннях виплати пенсій.

Підстави припинення виплати пенсії встановлені статтею 49 цього Закону, але жодна з яких управлінням (відповідачем у даній справі) не застосована та не доведена.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що призначення, виплата, припинення пенсійних виплат, у тому числі і внутрішньо переміщеним особам, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України.

Натомість, відповідачем припинено виплату пенсії позивачу з підстав закінчення терміну дії довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи 25.05.2016 року. Суд зазначає, що такий запий дійсно є у довідці, проте нижче зазначено, що дія довідки безстрокова (а.с.11). Дана обставина не може бути підставою для припинення виплати пенсії позивачу з огляду на положення статті 49 Закону № 1058-IV.

Посилання відповідача на те, що поновлення виплати позивачу пенсії повязане з наданням реквізитів рахунку, відкритого позивачем в ПАТ «Державний ощадний банк України», з посиланням на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», якою встановлено, що виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ та пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України» є неприйнятними виходячи з наступного.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що банківський рахунок визначає отримувач пенсії самостійно, і як наслідок цього, банк обирається цією особою, а не Урядом шляхом прийняття постанови, зокрема, від 05.11.2014 р. № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» зі змінами від 14.03.2016 року, за якою виплата (продовження) виплати пенсій таким особам здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України».

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що, припинивши позивачу з 01.06.2016 року виплату пенсії, без передбачених чинним законодавством для того підстав, відповідач також не мав і законних підстав не виплачувати позивачу пенсію за відсутності наданих позивачем реквізитів рахунку, відкритого виключно в Публічному акціонерному товаристві Державний ощадний банк України.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів застосовує положення Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, є результатом виконання трудових обовязків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку та конституційних гарантій держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Враховуючи зазначені обставини, встановлену судом протиправну бездіяльність щодо невиплати пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 11, ст. 24, ст. 184, ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року по справі № 243/2205/17 залишити без задоволення.

Постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року по справі № 243/2205/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 23 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2