Справа № 824/913/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/913/16-а

14 год. 29 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Ковальчук Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кіцманського районного центру зайнятості до Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення зайво виплаченої допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з Кіцманської районної державної адміністрації на користь Кіцманського районного центру зайнятості суму незаконно виплаченої допомоги по безробіттю з вини роботодавця в розмірі 14399 грн 46 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що до Кіцманського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернувся ОСОБА_3, так як 31.10.2014 року згідно розпорядження Кіцманської районної державної адміністрації №93-ос його звільнено з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

В звязку з зазначеним , громадянину ОСОБА_3 було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. За період перебування на обліку в Кіцманському РЦЗ з 26.03.2015 року по 24.05.2016 року ОСОБА_3 нарахована та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 19114,37 грн. Не погоджуючись із звільненням, ОСОБА_3 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду про поновлення на роботі.

Згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року у справі №824/3229/14-а ОСОБА_3 поновлено на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області з 01.11.2014 року.

Позивач вказав, що ним вжито заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства, та з метою досудового врегулювання спору відповідачу направлялась вимога з пропозицією добровільно повернути кошти в сумі 19114,37 грн. виплаченої допомоги по безробіттю. Згідно відповіді Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області №01-12/10612 від 09.06.2016 року вимога Кіцманського РЦЗ визнана частково на суму 4714,91 грн., яка сплачена 15.06.2016 року.

Однак, Кіцманська районна державна адміністрація Чернівецької області у встановлений термін не сплатила повну суму заборгованості, та відмовляється в добровільному порядку відшкодувати виплачену допомогу по безробіттю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що ОСОБА_3 зобовязаний був своєчасно повідомити про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та відшкодувати виплачене забезпечення, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Розпорядженням Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області від 31.10.2014 року №93-ос звільнено ОСОБА_3 з посади начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

В зв'язку із зазначеним ОСОБА_3 просив Кіцманський районний центр зайнятості Чернівецької області вирішити питання його працевлаштування та надати статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно додатку 2 до персональної картки ОСОБА_3 наказом від 26.03.2015 року №НТ150326 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю (а.с.11).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року у справі №824/3229/14-а ОСОБА_3 поновлено на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області з 01.11.2014 року.

Наказом від 24.05.2016 року №НТ160524 припинено виплату допомоги по безробіттю та знято з обліку у звязку із поновленням безробітного на роботі за рішенням суду (а.с.11).

Розпорядженням від 13.05.2016 року №73-ос поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області з 01.11.2014 року (а.с.10).

Відповідно до довідки про суму заборгованості за період перебування з 02.04.2012 року по 26.03.2016 року на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_3 було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 19114,37 грн. (а.с.15).

Кіцманським районним центром зайнятості відповідачу направлявся лист-вимога про повернення коштів №21-03/474 від 27.05.2016 року з вимогою повернути кошти в сумі 19114,37 грн. виплаченої допомоги по безробіттю (а.с.12).

09.06.2016 року №№01-12/10612 відповідачем надано відповідь на лист-вимогу про відшкодування коштів, в якому зазначив, що визнає лише частину виплачених ОСОБА_3 коштів, за період з 02.04.2015 року по 18.06.2015 року у сумі 4714,91 грн та зобовязується її повернути. (а.с.14).

Відповідно довідки про суму заборгованості та копії виписки банку по рахунках від 15.06.2016 року відповідачем погашено частково заборгованість в сумі 4714,91 грн.(а.с. 15,16)

Однак на момент звернення до суду повна сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному відповідачем не відшкодована (а.с.16).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 2 березня 2000 року № 1533-III (чинного на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 1533-III) визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року №1533-III загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, є система прав, обов'язків і гарантій, що передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Статтею 7 Закону № 1533-III встановлено, що видами забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю.

Відповідно до ч.6 ст.10 Закону № 1533-III функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Позивач є державним органом, який фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, які використовуються відповідно до ст. 16 Закону N 1533-III, а саме: виплату забезпечення та надання соціальних послуг.

Суб'єктами страхування на випадок безробіття є застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Відповідно до п. 8 ст.1 вищевказаного Закону, страховий випадок - це подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Втрата роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин, відповідно до п. 9 ст. 1 цього Закону, є припинення трудового договору відповідно до статті 36 (пункти 1, 2, 3), статті 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), статті 39, статті 40 (пункти 1, 2, 5, 6) Кодексу законів про працю України.

Умови, підстави та тривалість виплати допомоги по безробіттю, а також підстави припинення, відкладення виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття та скорочення їх тривалості встановлено ст.ст. 22-31 Закону №1533-III.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону №1533-III фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Згідно ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 5 липня 2012 року N 5067-VI (чинного на момент виникнення правовідносин) (далі Закон №5067-VI) статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Як встановлено судом, на підставі вищевказаної статті з 26.03.2015 року наказом №НТ150326 від 26.03.2015 року громадянину ОСОБА_3 було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю та за період перебування на обліку в центрі зайнятості нараховано та виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 19114,37 грн.

Права, обов'язки та відповідальність у сфері страхування на випадок-безробіття встановлені розділом VII Закону №1533-III.

Відповідно до положень ст.ст. 34-35 Закону №1533-III, в залежності від підстав, з яких застраховані особи втратили заробітну плату та роботу законодавець встановлює відповідальність роботодавців за шкоду, заподіяну Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, а Фонд в свою чергу наділений правом стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

При цьому слід зазначити, що обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Як встановлено судом ОСОБА_3 отримав статус безробітної особи у зв'язку із звільненням його з посади начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області, тобто подією, через яку застрахована особа ОСОБА_3 втратив заробітну плату, є його звільнення з роботи, а тому ця подія пов'язана з припиненням перебування на державній службі в Кіцманській районній державній адміністрації Чернівецької області.

Виплата поновленому на посаді за рішенням суду працівнику допомоги по безробіттю підтверджується матеріалами справи, проти цієї обставини не заперечує відповідач.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року у справі №824/3229/14-а ОСОБА_3 поновлено на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області з 01.11.2014 року. Однак, згідно розпорядження Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області №73-ОС ОСОБА_3 поновлено на роботі було лише 13.05.2016 р., тобто в період часу з 18.06.2015 р. по 13.05.2016 р. відповідач не забезпечив своєчасного виконання рішення суду щодо поновлення позивача на займаній посаді.

Законодавчо передбачене відшкодування органам центру зайнятості сум сплаченої допомоги по безробіттю, роботодавцями, які поновили на посадах звільнених працівників, які перебували на обліку у центрі зайнятості.

Суд зазначає, що Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області підлягає відшкодуванню сума виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_3.

На підставі зазначеного суд дійшов до висновку, що судове рішення, яким звільненого працівника було поновлено на посаді, набрало законної сили 18.06.2015 року, однак виконане було 13.05.2016 р., а тому з роботодавця, згідно норм вищевказаного законодавства, слід стягувати грошову допомогу по безробіттю, отриману ОСОБА_3 за весь час перебування на обліку в Кіцманському РЦЗ, у розмірі 14399,46 гривень. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Обставини, на які посилається відповідач у запереченні не знайшли свого доказового підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Щодо вимоги Кіцманського районного центру зайнятості про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору за поданий адміністративний позов, суд звертає увагу позивача, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. А тому, суд відмовляє у задоволені позовних вимог в цій частині.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кіцманської районної державної адміністрації на користь Кіцманського районного центру зайнятості суму виплаченої допомоги по безробіттю з вини роботодавця у сумі 14399, 46 грн.

3. В решті позову відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 24 травня 2017 р.