Справа № 804/2298/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2017 р. Справа № 804/2298/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБондар М. В.
при секретаріСергієнка В.Ю.,
позивача представника позивача представника позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про скасування постанови, -
05.04.2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови №47/4.1-2/164 від 06 березня 2017 року, винесеної на підставі акту перевірки від 14 лютого 2017 року №47/4.1-2, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України), накладено штраф у розмірі 224000 грн.
Ухвалою суду від 10.04.2017 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 19.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, зазначаючи, що:
- перевірка проведена поза межами, визначеними ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпро, за відсутності підстав, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877);
- працівники ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не залучались до співпраці з ДП «Новомосковський військовий лісгосп», а посадові особи органу Держпраці, які здійснювали позапланову перевірку, не досліджували відповідну документацію ДП «Новомосковський військовий лісгосп», зокрема, не перевіряли технічні карти до договорів з ДП «Новомосковський військовий лісгосп», в яких містяться відомості про працівників, що виконували обумовлений обсяг робіт, та які знаходяться у підприємства-контрагента, хоча про це стороною позивача було повідомлено під час проведення перевірки;
- впродовж 2016 року ФОП ОСОБА_3 співпрацював з ДП «Васильківське лісове господарство», тобто, не вся діяльність суб'єкта господарювання у 2016 році стосувалась здійснення робіт з ДП «Новомосковський лісовий лісгосп», і, відповідно до цього, ухвалою слідчого судді дозволялась позапланова перевірка діяльності позивача лише в окремій частині;
- з винесеної постанови не вбачається чому та з яких підстав виявлені за висновком акту перевірки порушення трудового законодавства; вказані в акті перевірки порушення не посягають на мінімальні державні гарантії в оплаті праці.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, надала суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що:
- відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за 2016 рік заробітна плата лісорубам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не індексувалась за умови настання індексації з червня 2016 року;
- відповідно до табелю робочого часу у 2016 році працівники ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 мають понаднормові години робочого часу за березень, серпень, жовтень 2016 року, які у подвійному розмірі погодинної ставки не оплачувались;
- при звільненні працівників ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, позивачем не виплачувалась компенсація за дні невикористаної щорічної відпустки.
Позивач та представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпро начальником ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено наказ «Про призначення позапланової перевірки суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_3» від 06.02.2017 року №226-П (а.с.242) та доручено фахівцям ГУ Держпраці у Дніпропетровській області провести з 13 по 14 лютого 2017 року позаплановий захід зі здійснення державного нагляду - перевірки дотримання вимог законодавства про працю та охорони праці і промислової безпеки у діяльності ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.240-241).
В період з 13.02.2017 року по 14.02.2017 року на підставі наказу від 06.02.2017 року №226-П та направлення на перевірку №27/2.7-н від 06.02.2017 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області була проведена позапланова перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої був складений акт перевірки №47/4.1-2 від 14.02.2017 року (а.с.24-47).
За результатами перевірки ФОП ОСОБА_3 перевіряючими, крім іншого, складено:
1. припис №67/4.1-2-49 від 14.02.2017 року щодо усунення порушень та забезпечення виконання вимог законодавства про працю зі встановленим строком виконання припису по 14.03.2017 року (а.с.245);
2. оскаржувана постанова №47/4.1-2/164 від 06.03.2017 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Держпраці у розмірі 224000 грн. на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України (а.с.48-49).
З приводу посилань позивача на відсутність визначених Законом підстав для проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення про Держпраці), Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
На підставі пункту 2 Положення про Держпраці, Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно частини 1 статті 533 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала суду, яка набрали законної сили, обов'язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Таким чином, приймаючи рішення про проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 13.01.2017 року, відповідач діяв у відповідності до вимог діючого законодавства.
Щодо доводів позивача про здійснення ГУ Держпраці заходу державного нагляду з перевищенням повноважень, наданих ухвалою слідчого судді, суд виходить з наступного.
Між ФОП ОСОБА_3 (виконавець) та Державним підприємством «Новомосковський військовий лісгосп» (замовник) укладено ряд договорів про виконання робіт та надання послуг, пов'язаних з лісівництвом від 11.04.2016 року №0411-2-2 (а.с.157-170), від 20.04.2016 року №0420-1-2 (а.с. 171-185), від 29.04.2016 року №0429-3-2 (а.с.186-194), згідно умов яких виконавець має право та зобов'язується на власний ризик, власними силами і силами найманих працівників, засобами та матеріалами надати послуги, пов'язані з лісівництвом у Вільнянському лісництві (суцільна-санітарна рубка) за завданням замовника, який в свою чергу має право та зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги. Строк дії вказаних договорів по 31.12.2016 року.
Також, між ФОП ОСОБА_3 (виконавець) та Державним підприємством „Васильківське лісове господарство" (замовник) було укладено договір №5 від 28.03.2016 року про здійснення лісосічних робіт (а.с.52-54). Строк дії договору - до 31.12.2016 року.
У період з укладання вказаних договорів та протягом 2016 року у ФОП ОСОБА_3 працювали наступні особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 згідно трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (а.с.87-93), а саме:
- ОСОБА_7 (підсобним робітником) з 28.03.2016 року, звільнений 31.05.2016 року за угодою сторін (а.с.87, 101);
- ОСОБА_9 (підсобним робітником) з 28.03.2016 року, звільнений 31.05.2016 року за угодою сторін (а.с.91, 103);
- ОСОБА_8 (підсобним робітником) з 28.03.2016 року, звільнений 31.05.2016 року за угодою сторін (а.с.93, 102);
- ОСОБА_6 (підсобним робітником) з 28.03.2016 року, звільнений 31.05.2016 року за угодою сторін (а.с.92, 100);
- ОСОБА_10 (лісорубом) з 02.07.2015 року (а.с.88);
- ОСОБА_11 (лісорубом) з 20.07.2015 року (а.с.89);
- ОСОБА_12 (трактористом) з 20.11.2015 року (а.с.90).
З досліджених в судовому засіданні договорів, укладених між ФОП ОСОБА_3 та ДП „Новомосковський військовий лісгосп" і ДП „Васильківське лісове господарство", трудових договорів з працівниками, наказів ФОП ОСОБА_3 (а.с.96-109) табелів обліку робочого часу (а.с.110-119), відомостей нарахувань заробітної плати та розрахункових відомостей та відомостей по виплату грошей (а.с.120-141) не вбачається які саме працівники виконували роботи в межах правовідносин ФОП ОСОБА_3 та ДП „Новомосковський військовий лісгосп".
Та обставина, що карти технологічного процесу розроблення лісосіки, погоджені з ДП „Новомосковський військовий лісгосп" (а.с.195-330), підписані ОСОБА_12 (трактористом) або ОСОБА_10 (лісорубом), не спростовують того факту, що до виконання умов договору з ДП „Новомосковський військовий лісгосп" позивачем залучались і інші працівники. Крім того, позивач в позовній заяві та в судовому засіданні не заперечував, що в межах договору з ДП „Новомосковський військовий лісгосп", працював і ОСОБА_11 (лісорубом), проте його підпис на картах технологічного процесу розроблення лісосіки, погоджених з ДП „Новомосковський військовий лісгосп" (а.с.195-330) - відсутній.
Таким чином, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача, що ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не залучалися до виконання ФОП ОСОБА_3 умов договорів з рубки лісу, укладених з ДП „Новомосковський військовий лісгосп".
Оскільки ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпро призначено перевірку дотримання вимог законодавства про працю та охорону праці у діяльності ФОП ОСОБА_3 під час здійснення робіт з рубки лісу за договорами з ДП «Новомосковський військовий лісгосп» упродовж 2016 року, то суд вважає правомірним проведення перевірки щодо дотримання законодавства про працю та охорони праці і промислової безпеки у діяльності ФОП ОСОБА_14 стосовно тих працівників, які працювали у позивача за трудовими договорами у період дії договорів з ДП «Новомосковський військовий лісгосп».
З оскаржуваної постанови №47/4.1-2/164 від 06.03.2017 року, в якій викладені обставини та порушення аналогічні встановленим в акті перевірки №47/4.1-2 від 14.02.2017 року, вбачається, що штрафні санкції накладено на ФОП ОСОБА_3, у зв'язку із допущеними порушеннями:
- Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закон №108/95), у зв'язку з не нарахуванням індексації працівникам;
- частини 1 статті 53 та частини 1 статті 106 КЗпП України, у зв'язку із неоплатою праці в подвійному розмірі в надурочний час;
- статті 83 КЗпП України, у зв'язку з невиплатою заробітної плати працівникам при звільненні за відповідні дні невикористаної відпустки.
Надаючи оцінку наведеним в зазначеній постанові порушенням, суд виходить із наступного.
Судом встановлено, що оклади працівників лісоруба ОСОБА_10 та лісоруба ОСОБА_11 встановлені штатним розкладом станом на 04.01.2016 року у розмірі 1500 грн., з 04.01.2016 року по 01.12.2016 року посадові оклади вказаних працівників не переглядались та залишались без змін.
Наказом ФОП ОСОБА_3 від 30.11.2016 року «Про підвищення посадових окладів» посадові оклади лісорубів з 01.12.2016 року підвищено до 1620 грн. (а.с.106).
В ході проведення перевірки встановлено та в судовому засіданні підтверджено, що згідно до розрахунково-платіжних відомостей за 2016 рік заробітна плата лісорубам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не індексувалась за умови настання індексації з червня 2016 року (а.с.125-131).
Так, у розрахунковій відомості щодо ОСОБА_10:
- у червні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., значення у графі «індексація заробітної плати» відсутні (а.с.131);
- у липні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.130);
- у серпні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.129);
- у вересні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.128);
- у жовтні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.127);
- у листопаді 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.126);
- у грудні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1620 грн., у графі «всього виплачено» - 1412,02 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.125).
У розрахунковій відомості щодо ОСОБА_15:
- у червні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., значення у графі «індексація заробітної плати» відсутні (а.с.131);
- у липні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.130);
- у серпні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.129);
- у вересні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.128);
- у жовтні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.127);
- у листопаді 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1500 грн., у графі «всього виплачено» - 1331,52 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.126);
- у грудні 2016 року в графі «всього нараховано» зазначено заробітну плату у розмірі 1620 грн., у графі «всього виплачено» - 1412,02 грн., графа «індексація заробітної плати» відсутня (а.с.125).
Відповідно до статті 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Статтею 33 Закону №108/95 передбачено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.
На підставі ст. 2 Закону України „Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-XII від 03.07.1991 року (далі - Закон №1282), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-III (далі - Закон України №2017) індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов'язковим для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Згідно пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.
Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали право на індексацію заробітної плати протягом червня-листопада 2016 року, яку не було здійснено, що є порушенням вищезазначених норм в сфері оплати праці та індексації грошових доходів.
Згідно наданих суду копій табелів робочого часу встановлено наявність понаднормових годин робочого часу трьох працівників, а саме: ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12:
- за березень 2016 року: тривалість роботи у понеділок 07.03.2016 року напередодні святкового дня 08.03.2016 року (Міжнародний жіночий день) склала 8 годин, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів (а.с.119);
- за серпень 2016 року: тривалість роботи у вівторок 23.08.2016 року напередодні святкового дня 24.08.2016 року (День незалежності України) склала 8 годин, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів (а.с.114);
- за жовтень 2016 року: тривалість роботи у четвер 13.10.2016 року напередодні святкового дня 14.10.2016 року (День захисника України) склала 8 годин, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів (а.с.112).
З аналізу наданих суду копій відомостей про нарахування заробітної плати та розрахункових відомостей, судом не встановлено відповідне нарахування ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подвійного розміру оплати за понаднормові години (а.с.120-131).
Частиною першої статті 53 КЗпП України встановлено, що напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при п'ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні.
Статтею 106 КЗпП України визначено, що за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.
Отже, в діях ФОП ОСОБА_14 вбачається порушення норм статтей 53 та 106 КЗпП України.
Згідно довідки про нарахування заробітної плати за травень 2016 року ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6 не було нараховано і виплачено компенсацію за невикористану відпустку в кількості 4 днів (а.с.120).
Так, кожен із вказаних працівників пропрацював з 28.03.2016 року по 31.05.2016 року, що становить 65 днів.
Розраховуючи компенсацію за невикористану відпустку, суд виходить із того, що відповідно до статті 6 Закону України «Про відпустки» визначено загальну тривалість щорічної відпустки для працівників за відпрацьований робочий рік. Щорічна відпустка не може бути менше, ніж 24 календарних дні.
Отже, компенсація за невикористану відпустку має бути розрахована за наступною формулою: 65 (фактично відпрацьовані дні) / 355 (кількість днів у розрахунковому періоді) х 24 (кількість днів щорічної відпустки працівника), що дорівнює 4,39 днів.
У відповідності до статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.
На підставі частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Таким чином, працівниками ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 недоотримано частину заробітної плати за відповідні дні невикористаної відпустки при звільненні.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №108/95 норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються КЗпП України.
Частиною 2 статті 12 Закону №108/95 встановлено, що норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та КЗпП України, є мінімальними державними гарантіями.
Із системного аналізу наведених норм випливає, що непроведення індексації грошових доходів, неоплата праці в подвійному розмірі за роботу в надурочний час, невиплата заробітної плати працівникам при звільненні за відповідні дні невикористаної відпустки, є порушенням мінімальних державних гарантій.
Отже, за наслідком судового розгляду справи підтверджено наявність порушень, встановлених в ході перевірки та зафіксованих актом перевірки №47/4.1-2 від 14.02.2017 року.
Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Застосування відповідачем штрафної санкції на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України, є правомірним та належним до суті встановлених порушень: 3200 гривень (мінімальна заробітна плата) х 10 х 7 (працівники, щодо прав яких скоєно порушення: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9).
Отже, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №47/4.1-2/164 від 06.03.2017 року прийнята обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому не підлягає скасуванню.
У зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір присудженню на користь позивача не підлягає.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 24 травня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар