Справа № 818/108/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 р.Справа № 818/108/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.03.2017р. по справі № 818/108/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнання незаконними та скасувати накази від 21.12.2016 №1795 та від 29.12.2016 №434 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції; поновити на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенцій Сумського ВП ГУНП в Сумській області; стягнути з Головного управління Національної поліції у Сумській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.03.2017р. по справі № 818/108/17 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що службове розслідування проведено з порушенням процедури, оскільки позивачу не надано можливості надання пояснень, а також вказав, що був відсутній на робочому місці із поважних причин, оскільки лікарем - стоматологом йому проведено хірургічне втручання, та надано рекомендації щодо перебування у домашньому режимі лікування.

В судовому засіданні позивач та його представник прийняли участь у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неприбуття в судове засідання не повідомив..

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що згідно наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.12.2016 №434 о/с По особовому складу" лейтенанта поліції ОСОБА_1, дільничного офіцера поліції сектору превенції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області звільнено зі служби відповідно до пункту 6 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.8).

Позивач, не погодившись із вказаним наказом, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із правомірності оскаржуваного наказу та відсутності підстав для його скасування і поновлення позивача на роботі.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1. ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ст. 1 Закону України Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі по тексту ОСОБА_2) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Закону визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За приписами ст. 14 Закону з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

Так, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.11.2016 року за № 1600 призначено службове розслідування за фактом грубого та систематичного порушення службової дисципліни інспектором Сумського В.П. лейтенантом поліції ОСОБА_1 (а.с. 16).

Від ознайомлення із вказаним наказом позивач відмовився, про що складено акт комісії від 01.12.2016 року.

Також 24.11.21016 року заступником начальника сектору у складі відділення Сумського ВП ОСОБА_3 складено рапорт про відмову позивача надати пояснення за фактом відсутності на робочому місці та невиконання ним наказу прибути до відділу кадрів і надати лікарняний лист (а.с. 47) та 05.12.2016 року комісією складено акт про відмову від надання пояснень та підтверджуючих документів про непрацездатність у період відсутності на робочому місці (а.с. 48).

Наведені докази спростовують доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури проведення службового розслідування та позбавлення позивача можливості надати пояснення.

За результатами проведеного розслідування складено висновок від 16.12.2016 р. (а.с. 17-20), яким встановлено, що дільничний офіцер поліції сектору превенції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 в період з 23 по 25 листопада 2016 року без поважних причин не виходив на службу.

Також у висновку службового розслідування зазначено, що 23.11.2016 близько о 8.30 годині майором поліції ОСОБА_3 здійснено телефонний дзвінок лейтенанту поліції ОСОБА_1 з метою встановлення його місця знаходження. В ході бесіди ОСОБА_1 повідомив, що зявиться через 30 хвилин та надасть до сектору кадрового забезпечення Сумського ВП довідки про тимчасову непрацездатність. Проте, останній до сектору кадрового забезпечення не прибув, на телефонні дзвінки протягом дня не відповідав, про причини відсутності нікого не повідомив. Лише на слідуючий день, 24.11.2016р., ОСОБА_1 повідомив, що він знаходився 23.11.2016 у стоматолога. 24.11.2016 на вимогу заступника начальника сектору у складі відділу Сумського (м. Суми) майора поліції ОСОБА_3 зявитися до сектору кадрового забезпечення з метою надати лікарняний та пояснення щодо невиходу на службу 23.11.2016, ОСОБА_1 наказ не виконав, на робоче місце не зявився, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с.47).

З рапорту т.в.о. начальника відділу Сумського ВП (м.Суми) ОСОБА_4 судом встановлено, що 25.11.2016 проводилися заняття з Дня дисципліни, на яких ОСОБА_1 був відсутній. Після чого ОСОБА_1 неодноразово телефонували, проте від протягом доби не відповідав. Зі слів колег ОСОБА_1 на роботі не зявлявся, про його місце знаходження нікому не відомо. Лише на наступний день, під розмови по телефону з батьком ОСОБА_1 стало відомо, що він нібито знаходиться на лікарняному (а.с.52).

Про необхідність прибуття 25.11.2016 р. на заняття зі службової перевірки, ОСОБА_1 був сповіщений засобом мобільного звязку інспектором Сумської ВП капітаном поліції ОСОБА_5, про що складений відповідний рапорт (а.с.54).

На підтвердження знаходження ОСОБА_1 на лікарняному було направлено запит до Комунальної установи Сумської міської клінічної лікарні № 5 (а.с.49).

На вказаний запит отримано відповідь від 09.12.2016 №0126/16/2378, що в листопаді 2016 ОСОБА_1 знаходився на лікарняному лише з 28.11.2016 по 02.12.2016 (а.с.50).

Відповідно до листа начальника ДУ ТМО МВС України по Сумській області від 05.12.2016 №33/39-НЗ ОСОБА_1 у листопаді 2016 на лікарняному не перебував (а.с.51).

З рапортів заступника начальника сектору Сумського ВП (м.Суми) ОСОБА_3, інспектора Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_5 вбачається, що інспектор Сумського ВП (м. Суми) лейтенант поліції ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці без поважних причин.

Позивач не заперечував, що він дійсно з 23 по 25 листопада 2016 року знаходився на службі нетривалий час (близько 30 хвилин). Проте пояснив відсутність на робочому місці поважними причинами, оскільки в ці дні проходив лікування у лікаря-стоматолога.

На підтвердження вказаних доводів позивач до суду надав копію довідки лікаря-стоматолога довільної форми, згідно якої ОСОБА_1 23.11.2016р., 24.11.2016р., 25.11.2016р. знаходився на лікуванні у лікаря-стоматолога (а.с.9).

Проте, з журналу прийому приватного лікаря-стоматолога судом встановлено, що позивач знаходився у лікаря 23.11.2016 з 12:30 год. до 13:00 год., 24.11.2016 з 08:30 год. до 09:00 год., 25.11.2016 з 10:30 год. до 11:00 год. (а.с.162-163).

Крім того, з книги нарядів, обліку матеріалів ЖЄО, журналу обліку підготовлених та внутрішнього обігу документів вбачається, що ОСОБА_1 23.11.2016р., 24.11.2016р., 25.11.2016р. не виконував своїх службових обовязків (а.с.82-161).

З приводу доводів позивача про те, що поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підтверджується його перебування на роботі в період з 23.11.2016 по 25.11.2016 року, а також їх свідченнями підтверджується та обставина, що жодним документом не ведеться облік робочого часу, колегія суддів зазначає наступне.

В судовому засіданні було відтворено запис судового засідання суду першої інстанції та встановлено, що згідно пояснень вказаних свідків, вони не спростовують факту відсутності позивача на робочому місці протягом всього робочого дня, крім 15-20 хвилин.

Окрім того, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

При цьому, суд враховує, що службове розслідування проведено з дотриманням встановленої процедури, перевірка обставин відсутності позивача здійснена належним чином та в повному обсязі, а таму показання свідка про те, що відповідачем не проводиться облік робочого часу не впливає на правомірність оскаржуваного наказу. Окрім іншого, колегія суддів звертає увагу і на те, що позивач визнавав свою відсутність на робочому місці 23-25 листопада, вказуючи на поважність причин неприбуття на роботу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 допустив порушення службової дисципліни, у звязку з чим наказом начальника ГУНП в Сумській області від 21.12.2016 №1795 його було звільнено зі служби в поліції за пп. 6 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, відсутні підстави для визнання незаконними та скасування наказів від 21.12.2016 №1795 та від 29.12.2016 №434 о/с в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1; поновлення на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенцій Сумського ВП ГУНП в Сумській області; стягнення з Головного управління Національної поліції у Сумській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.03.2017р. по справі № 818/108/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_9
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2017 р.