Справа № 686/22763/16-а
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області у складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив :

17 листопада 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 047192 від 02.08.2016 р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої її оштрафовано на 255 грн. за те, що вона о 18 год. 30 хв. 02 серпня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Народної волі, 10/1 здійснила зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, а саме за 4 м., чим порушила п.15.9 г ПДР України.

Свої вимоги мотивує тим, що дана постанова винесена протиправно, оскільки правил дорожнього руху вона не порушувала, а саме здійснила зупинку відповідно до ПДР, до того ж зупинка була здійснена, оскільки її матері стало зле.

В судовому засіданні представник позивача вказав, що правил дорожнього руху позивач не порушувала, зупинку здійснила відповідно до ПДР України, просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що інспектором роти під час виконання своїх службових обовязків, було встановлено, що позивач о 18 год. 30 хв. 02 серпня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Народної волі, 10/1 здійснила зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, а саме за 4 м., чим порушила п.15.9 г ПДР України, а тому стягнення накладено законно. Вказує, що оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, її суть обставинам правопорушення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та ЗУ "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов"язків, зобов"язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 047192 від 02.08.2016 р. вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у зв'язку із тим, що вона о 18 год. 30 хв. 02 серпня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Народної волі, 10/1 здійснила зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, а саме за 4 м., чим порушила п.15.9 г ПДР України. Відстань від пішохідного переходу до транспортного засобу виміряна рулеткою № 312235.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що коли він прибув на місце події, то автомобіль НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Народної волі, 10/1 був зупинений відповідно до ПДР України, а саме дальше 10 метрів від пішохідного переходу. Також вказав, що зупинка ОСОБА_3 була здійснена тому, що у її матері було погане самопочуття.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху : створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього рухулише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 15.9 г Правил дорожнього руху зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого їй правопорушення.

Так, судом не встановлено, що ОСОБА_3 о 18 год. 30 хв. 02 серпня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Народної волі, 10/1 здійснила зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, а саме за 4 м., а відповідачем таких доказів суду не надано.

Так, інспектором поліції не враховані положення ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

Відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого рішення, а саме, про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне прийняти пояснення та доводи позивача та вважати їх обґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме , що позивач о 18 год. 30 хв. 02 серпня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Народної волі, 10/1 здійснила зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, а саме за 4 м., а тому постанова серії ПСЗ № 047192 від 02.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП винесена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Суд не приймає покази свідка ОСОБА_5, яка вказала, що позивач здійснила зупинку за 4 м. до пішохідного переходу, оскільки це свідок який складала оскаржувану постанову. До того ж замір був здійснений у відсутності позивача та ОСОБА_6 (письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи), про що вказала сама ОСОБА_5

Щодо посилань відповідача стосовно пропущення строку звернення до суду, то суд зазначає що, такий не пропущено, оскільки відповідно до ч.4 ст. 99 КАС України (якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень) постанову було складено 02.08.2016 р., яку позивач отримала 13.09.2016 р., з скаргою позивач звернулася до відповідача на наступний день 14.09.2016 р. щодо скасування такої постанови, а відповідь була надана 18.10.2016 р., а до суду звернулася 17.11.2016 р. Тобто місячний строк не сплив.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 71, 86, 159, 160, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати як незаконну постанову інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5, серії ПСЗ № 047192 від 02.08.2016 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя