Справа № 817/380/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2017 р.Р і в н е 817/380/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 господарства "АВМ-С"
до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

Фермерське господарство "АВМ-С" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_5 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а.с.45-48 т.1) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 10.12.2014 року №.

В обґрунтування позовних вимог не погоджуються з висновками відповідача (котрі стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення), оскільки ФГ "АВМ-С" відповідало вимогам норми пп.209.6 ст.209 Податкового кодексу України, а тому було і є сільськогосподарським підприємством, у звязку з чим у періоді з 01.01.2012 по 30.09.2014 використовувало спеціальний режим оподаткування в частині сплати до бюджету податку на додану вартість та звітувалося до Березнівського відділення ОСОБА_5 ОДПІ по двох податкових деклараціях з податку на додану вартість: Декларація з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства; Декларація з податку на додану вартість (загальна). Зазначає, що у ФГ "АВМ-С" наявні власні та орендовані земельні ділянки для заготівлі такої продукції як кора крушини, відповідно дана продукція являється продукцією власного виробництва та підпадає під спеціальний режим оподаткування.

В судовому засіданні 30.09.2016, відповідно до ст. 55 КАС України, суд замінив відповідача ОСОБА_5 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області правонаступником - Рівненська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Рівненській області.

Відповідач позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.31-32 т.1). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що контролюючим органом правомірно донараховано податкові зобовязання та штрафні (фінансові) санкцій з податку на додану вартість для позивача, оскільки у ФГ "АВМ-С" відсутні власні та орендовані земельні ділянки для виробництва такої продукції як кора крушини, у зв'язку з чим проводити заготівлю кори крушини на власних або орендованих виробничих потужностях позивач не мав можливості, що свідчить про те, що підприємство діяльність у сфері лісового господарства (лісництва) не проводило. Відповідно, кора крушини не являється продукцією власного виробництва та не підпадає під спеціальний режим оподаткування. На підставі викладеного, просила відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Фермерське господарство "ВМ-С" (ідентифікаційний код юридичної особи 31791965) зареєстроване 22.03.2002; взяте на облік як платник податків 16.04.2002; було платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №200097739 від 02.01.2013; види діяльності за КВЕД: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; вирощування інших багаторічних культур; відтворення рослин; розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення овець і кіз; розведення свиней; допоміжна діяльність у рослинництві; оброблення насіння для відтворення; лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; лісозаготівлі; збирання дикорослих недеревних продуктів; виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості; лісопильне та стругальне виробництво; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; вантажний автомобільний транспорт (а.с. 82-84 т.1, 152-154 т.7).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 у справі №К/800/6696/14 (а.с.129-132 т.2) встановлено, що ФГ "АВМ-С" мало свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість: № 100274833 форми № 2-РС на бланку серії НБ № 031387 у якому вказано перелік видів діяльності сільськогосподарського підприємства відповідно до КВЕД є, зокрема: одержання продукції лісового господарства; лісівництво та лісозаготівлі; № 200038140 форми № 2-РС на бланку серії НБ № 031397 у якому вказано перелік видів діяльності сільськогосподарського підприємства відповідно до КВЕД є, зокрема: лісівництво та лісозаготівлі (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); одержання продукції лісового господарства (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільськогосподарського та лісового господарства та рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, відловлюється або збирається (заготовляється) безпосередньо платником податку (крім придбання її в інших осіб (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); № 200097739 форми № 2-РС на бланку серії НБ №031399 у якому вказано перелік видів діяльності сільськогосподарського підприємства відповідно до КВЕД є, зокрема: лісівництво та лісозаготівлі (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільськогосподарського та лісового господарства та рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, відловлюється або збирається (заготовляється) безпосередньо платником податку (крім придбання її в інших осіб (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010).

Відповідно до вимог ст. 209 Податкового кодексу України ФГ "АВМ-С" у періоді з 01.01.2012 по 30.09.2014 використовувало спеціальний режим оподаткування в частині сплати до бюджету податку на додану вартість та звітувалося до Березнівського відділення ОСОБА_5 ОДПІ по двох податкових деклараціях з податку на додану вартість:

Декларація з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства;

Декларація з податку на додану вартість (загальна).

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, встановлені ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 року у справі №К/800/6696/14, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 12.11.2014 №110, відповідно до ст.20 розділу І, пп.75.1.2 п.75.1. ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, уповноваженою особою ОСОБА_5 ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській області, проведено позапланову виїзну перевірку фермерського господарства "АВМ-С" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 30.09.2014.

За результатами перевірки складено акт №152/22/31791965 від 27.11.2015 (а.с.6-17 т.1), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення п.187.1 ст.187, п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України, а саме ФГ "АВМ-С" занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 382942,00грн., в тому числі за травень 2014 року в сумі 99960,00грн., за червень 2014 року в сумі 413474,00грн., за липень 2014 року в сумі 142179,00грню.ю за вересень 2014 року в сумі 37329,00грн.

10.12.2014 ОСОБА_5 ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області на підставі акта перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем "податок на додану вартість" на 574 430,00грн. в тому числі за основним платежем на 382942,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 191 471,00грн. (а.с.18 т.1).

Не погодившись з вказаним рішенням контролюючого органу позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд враховує наступне.

З акта перевірки встановлено, що ФГ "АВМ-С" протягом перевіряємого періоду проводило реалізацію кори крушини для ТОВ "Плант Індастрі" (). Податок на додану вартість в розмірі 382941,87 грн., в тому числі за травень 2014 року в сумі 99959,57грн., за червень 2014 року в сумі 103474,20грн., за липень 2014 року в сумі 142178,80грн., за вересень 2014 року в сумі 37329,30грн. підприємство включило в податкові зобов'язання декларації по ПДВ спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства за відповідні періоди.

При цьому податковий орган у акті перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2014 покликається на акт від 04.03.2013 року №120/22/31791965 позапланової виїзної перевірки ОСОБА_4 господарства "АВМ-С" (СФГ "Відродження"), код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2012, де зазначено, що: "Згідно з довідок управління Держкомзему у Березнівському районі багаторічні насадження у ФГ "АВМ-С" відсутні, що свідчить про те, що підприємство діяльність у сфері лісового господарства (лісівництва) не проводило. Тобто проводити заготівлю кори крушини на власних або орендованих виробничих потужностях підприємство не мало можливості. В наданому поясненні голова СФГ "Відродження" ОСОБА_1 зазначає, що заготівля кори крушини проводилася на території області: під лініями електропередач, на військовому полігоні, у лісонасадженнях військового полігону (пояснення додається). Частково на заготівлю кори крушини придбавалися лісові квитки. Так, згідно листа ДП "Березнівський лісгосп" №64 від 25.01.2013 СФГ "Відродження" у 2009 році придбало лісові квитки на заготівлю кори крушини загальним тоннажем 2,6т. Враховуючи вищезазначене, у ФГ "АВМ-С" відсутні власні та орендовані земельні ділянки для виробництва такої продукції, відповідно дана продукція не являється продукцією власного виробництва та не підпадає під спеціальний режим оподаткування".

У зв'язку з чим, відповідач в акті перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2014 також дійшов до висновку, що у ФГ "АВМ-С" відсутні власні та орендовані земельні ділянки для виробництва такої продукції (кори крушини), відповідно дана продукція не являється продукцією власного виробництва та не підпадає під спеціальний режим оподаткування.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про порушення ФГ "АВМ-С" п.187.1 ст.187, п.209.6 Податкового кодексу України, оскільки занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 382942грн., в т.ч. за травень 2014 року в сумі 99960грн., за серпень 2014 року в сумі 103474грн., за липень 2014 року в сумі 142179грн., за вересень 2014 року в сумі 37329грн.; п.187.1 ст.187, п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України, оскільки занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті на спеціальний рахунок всього у сумі 8330грн., у тому числі за травень місяць 2014 року в сумі 8330грн., та завищено податок на додану вартість, який підлягає сплаті на спеціальний рахунок всього у сумі 382942грн., в т.ч. за травень 2014 року в сумі 99960грн., за червень 2014 року в сумі 103474грн., за липень 2014 року в сумі 142179грн., за вересень 2014 року в сумі 37329грн.

Суд не погоджується з вказаними висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 209.1 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно з пунктом 209.6 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 №678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 за №2094/24626 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), Платники податку, які згідно зі статтею 209 розділу V Кодексу застосовують спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, крім декларації 0110 подають податкову декларацію з позначкою "0121"/"0122"/"0123" (далі - декларація 0121-0123), яка є невід'ємною частиною звітності за відповідний звітний період. До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціального режиму, установленого указаною статтею.

Пунктом 209.7 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Таким чином, сільськогосподарське підприємство, яке обрало спеціальний режим оподаткування, повинно відображати в податковій декларації з податку на додану вартість операції щодо поставки сільськогосподарських товарів/послуг, що стосуються спеціального режиму.

Пунктом 209.17 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено вичерпний перелік видів діяльності, на які поширюється дія спеціального режиму оподаткування, а саме: вирощування зернових та технічних культур (01.11.0 КВЕД); овочівництво; декоративне садівництво та вирощування продукції розсадників (01.12.0 КВЕД) (підпункт 209.17.2); вирощування фруктів, ягід, горіхів, культур для виробництва напоїв і прянощів (01.13.0 КВЕД) (підпункт 209.17.3); розведення великої рогатої худоби (01.21.0 КВЕД) (підпункт 209.17.4); розведення овець, кіз, коней (01.22.0 КВЕД) (підпункт 209.17.5); розведення свиней (01.23.0 КВЕД) (підпункт 209.17.6); розведення птиці (01.24.0 КВЕД) (підпункт 209.17.7); розведення інших тварин (01.25.0 КВЕД) (підпункт 209.17.8); змішане сільське господарство (01.30.0 КВЕД) (підпункт 209.17.9); лісівництво та лісозаготівлі (02.01.1 КВЕД) (підпункт 209.17.10); одержання продукції лісового господарства (02.01.2 КВЕД) (підпункт 209.17.11); рибництво (05.02.0 КВЕД) (підпункт 209.17.12); надання послуг у рибальстві, рибництві (05.01.0, 05.02.0 КВЕД) (підпункт 209.17.13); надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафту (01.41.0 КВЕД) (підпункт 209.17.14); надання послуг у тваринництві (01.42.0 КВЕД) (підпункт 209.17.15); надання послуг у лісовому господарстві (02.02.0 КВЕД) (підпункт 209.17.16).

Відповідно до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальний режим оподаткування поширюється також і на операції щодо поставки сільськогосподарським підприємством сільськогосподарських товарів.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що спеціальний режим оподаткування поширюється як на діяльність, яка відповідає видам діяльності, переліченим у пункті 209.17 статті 209 Податкового кодексу України та зазначеним у свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства, так і на діяльність з постачання сільськогосподарських товарів (послуг), про яку йдеться у пункті 209.2 статті 209 цього Кодексу.

Зі змісту пункту 209.7 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) випливає, що для віднесення товарів до сільськогосподарських необхідними є наявність двох умов: належність їх до товарних груп 1 - 24, товарних позицій 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТЗЕД та безпосереднє вирощування, відгодовування, виловлювання або збирання (заготівля) платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування таких товарів.

Відповідно до Закону України "Про митний тариф України" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) живі дерева та інші рослини відносяться до групи 06.

Судом встановлено, що ФГ "АВМ-С" в перевіряємий період здійснювало види діяльності, перелічені у пункті 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, та постачало товари, які належать до 06 товарної групи згідно з УКТЗЕД.

Отже, згідно з підпунктом 209.17.11 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України дія спеціального режиму оподаткування поширюється, зокрема, на одержання продукції лісового господарства (02.01.2 КВЕД) збирання лісових продуктів (жолудів, каштанів, моху тощо).

Пунктами 12, 13 Порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів і здійснення побічних лісових користувань в лісах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1996 року № 449, кора деревних порід заготовляється з метою одержання лікарської та технічної сировини (кора дуба, крушини, калини, ялини тощо), а також - сировини для виробництва дьогтю. Кору для медичних цілей дозволяється заготовляти у весняний період із дерев та чагарників, призначених для рубки в поточному році. Заготівля кори для технічних потреб допускається в терміни і в обсягах, що забезпечують своєчасне відновлення і відтворення її запасів.

Таким чином, кора крушини є сільськогосподарським товаром, який реалізовувався сільськогосподарським підприємством, а відтак суми ПДВ від такої реалізації платник податків має право не сплачувати до бюджету, а залишити у своєму розпорядженні, скориставшись спеціальним режимом оподаткування у відповідності до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що оцінку висновкам акта перевірки від 04.03.2013 №120/22/31791965 надано у постанові Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2013 у справі №817/3707/13-а, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2013, прийняте на підставі вказаного акта. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 №К/800/6696/14 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2013 залишено в силі. Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2013 у справі №817/3707/13-а набрала законної сили 06.04.2016

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, спростовані висновків викладені в акті перевірки від 04.03.2013 №120/22/31791965, а тому суд не бере до уваги покликання відповідача на вказаний акт.

Також, в акті перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2014 зазначено, що відповідно до довідок управління Держкомзему у Березнівському районі про те, що згідно земельно-кадастрового обліку за ФГ "АВМ-С" рахується земель станом на:

- 01.01.2010 загальною площею 803,61 га, в т.ч. сільськогосподарських угідь - 803,61 га, з них: - рілля -597,87 га, сіножаті - 17,75 га, пасовища - 187,99 га.

- 01.01.2011 загальною площею 90,66 га, з них згідно договорів оренди земельних ділянок з власниками земельних часток (паїв) - 73,25 га, в т.ч. сільськогосподарських угідь - 73,25 га, з них: рілля - 55,74 га, пасовища - 17,51 га.

Крім того, в оренді СФГ "Відродження", згідно з договору оренди землі від 26.10.2010 зареєстрованого в державному реєстрі земель за №01, укладеного між Березнівською райдержадміністрацією та СФГ "Відродження" для риборозведення знаходиться земельна ділянка загальною площею 17,4276 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Великопільської сільської ради.

- 01.01.2012 загальною площею 485,38 га, з них згідно договорів оренди земельних ділянок з власниками земельних часток (паїв) - 167,95 га, з них: рілля - 129,89 га, сіножаті - 4,13 га, пасовища - 33,93 га; згідно договору оренди землі - 300,0 га, з них: рілля - 215,57 га, пасовища - 84,43 га.

Крім того, в оренді СФГ «Відродження», згідно договору оренди землі від 26.10.2010 зареєстрованого в державному реєстрі земель за №01, укладеного між Березнівською райдержадміністрацією та СФГ «Відродження» для риборозведення знаходиться земельна ділянка загальною площею 17,4276 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Великопільської сільської ради.

Згідно з додатком 1 до податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності "Відомості із договору оренди землі" СФГ "Відродження" мало в користуванні землі сільськогосподарського призначення: 2007 рік 32,94 га, 2008 рік 53,74 га.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач мав у користуванні земельні ділянки згідно з укладеними договорами оренди землі із власниками земельних часток (паїв), Березнівською районною державною адміністрацією, договорів про сумісну діяльність тощо, а також купував лісопродукцію, здійснював надання послуг для регулювання водно-повітряного режиму меліоративних земель тощо.

Тому суд дійшов висновку про безпідставність тверджень відповідача про неможливість заготівлі кори крушини позивачем на власних угіддях.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про рослинний світ" використання природних рослинних ресурсів здійснюється в порядку загального або спеціального використання.

Згідно з ст.9 ст. 8 Закону України "Про рослинний світ" у порядку загального використання природних рослинних ресурсів громадяни можуть збирати лікарську і технічну сировину, квіти, ягоди, плоди, гриби та інші харчові продукти для задоволення власних потреб, а також використовувати ці ресурси в рекреаційних, оздоровчих, культурно-освітніх та виховних цілях.

Загальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється громадянами з додержанням правил, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, без надання їм відповідних дозволів.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про рослинний світ" спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

За умови додержання вимог законодавства можуть здійснюватися такі види спеціального використання природних рослинних ресурсів: збирання лікарських рослин; заготівля деревини під час рубок головного користування; заготівля живиці; заготівля кори, лубу, деревної зелені, деревних соків тощо; збирання квітів, ягід, плодів, горіхів, насіння, грибів, лісової підстилки, очерету тощо; заготівля сіна; випасання худоби.

Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання природних рослинних ресурсів.

Спеціальне використання природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Заготівля деревини під час рубок головного користування, живиці на земельних ділянках лісового фонду здійснюється в порядку, що встановлюється Лісовим кодексом України. Інші види спеціального використання рослинних ресурсів на земельних ділянках лісового фонду здійснюються в порядку, що встановлюється цим Законом, Лісовим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Не потребують дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів: власники земельних ділянок, на яких знаходяться об'єкти рослинного світу, крім тих, що занесені до Червоної книги України та Зеленої книги України; користувачі (в тому числі орендарі) земельних ділянок, які їм надано для цільового призначення (ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, колективного садівництва, городництва, сінокосіння, випасання худоби), за винятком використання ними дикорослих судинних рослин, мохоподібних, водоростей, лишайників, а також грибів, види яких занесені до Червоної книги України, та природних рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при заготівлі кори крушини на земельних ділянках, які перебували в користуванні позивача, ФГ "АВМ-С" не зобовязане було отримувати дозвіл на спеціальне використання природних рослинних ресурсів.

Виходячи із вище зазначеного, Фермерське господарство "АВМ-С" підпадає під визначення сільськогосподарського підприємства, вказане у пункті 209.6 статті 209 Податкового кодексу України, у періоді, який перевірявся, господарство було зареєстроване як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, про що мало відповідні свідоцтва, до видів діяльності у яких було включено лісівництво та лісозаготівлі, одержання продукції лісового господарства та лісівництво та лісозаготівлі, з огляду на що правомірно відображало у скороченій податковій декларації з податку на додану вартість операції з реалізації кори крушини.

Суд при цьому відзначає, що доводи та висновки відповідача викладені у акті перевірки, є такими, що ґрунтуються на припущеннях та не підтверджено відповідними доказами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно з статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ОСОБА_5 ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 10.12.2014 року №.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 10.12.2014 №.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 господарства "АВМ-С" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у сумі 2250,00грн. (дві тисячі двісті п'ятдесят гривень).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.