Справа № 607/1266/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5454/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмар В.Я., Мікула О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач) про визнання протиправними рішення та дій, зобов'язання відповідача зарахувати до спеціального пільгового стажу періоду роботи з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року на посаді електрозварника, з 14 серпня 1987 року по 17 жовтня 1997 року на посаді газоелектрозварника, з 21 жовтня 1997 року по 13 квітня 2005 року на посаді газоелектрозварника та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2 з дня первинного звернення за нею.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену протоколом № 61 від 20 листопада 2015 року в частині відмови у зарахуванні позивачу до стажу, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах періодів роботи на посаді електрозварника у БМУ «Промбуд» з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року та на посаді газоелектрозварника у ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» з 14 серпня 1987 року по 17 жовтня 1997 року. Зобов'язано відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи на посаді електрозварника у БМУ «Промбуд» з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року та на посаді газоелектрозварника у ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» з 14 серпня 1987 року по 17 жовтня 1997 року і призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 31 січня 2017 року відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухвалення його всупереч нормам матеріального права при неповному з'ясуванні усіх обставин справи, а тому воно підлягає скасуванню.

Вимоги апеляції обґрунтовує тим, що комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років не підтверджено необхідний пільговий стаж роботи позивача, а тому підстав для призначення йому пільгової пенсії немає.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, зазначивши що у позивача є необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював повний робочий день у БМУ «Промбуд» з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року на посаді електрозварника п'ятого розряду. 14 серпня 1987 року позивач був прийнятий на посаду газоелектрозварювальника п'ятого розряду на птахофабрику «Тернопільська» та 17 жовтня 1997 року звільнений з роботи за власним бажанням. 21 жовтня 1997 року позивач був прийнятий на роботу газоелектрозварником шостого розряду у ДП СПМК-1 ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» та звільнений з роботи 13 квітня 2005 року (а.с. 10-11, 24-25).

У травні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за Списком №2, проте рішенням комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з питань підтвердження стажу роботи від 20 червня 2014 року № 2 позивачу зараховано період роботи з 01 січня 1981 року по 08 жовтня 1985 року до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на професію за віком на пільгових умовах. У призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено у зв'язку з відсутністю пільгового стажу 12 років 6 місяців (а.с. 15-19).

Листом від 20.01.2017 року № 1210/06 позивачу було повторно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 12-14).

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, відповідно до норми права, яка закріплена в пункті «б» частини першої статті 13 Закону № 1788, обов'язковими умовами для набуття громадянином права на трудову пенсію (пенсію за віком) на пільгових умовах є в сукупності:

а) досягнення 55 років (після 55 років) з урахуванням норми, закріпленої в останньому абзаці пункту «б» частини першої статті 13 зазначеного Закону, відповідно до якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

б) наявність загального стажу роботу не менше 30 років;

в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 12 років 6 місяців;

г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, що означений вище, повний робочий день;

ґ) шкідливі і важкі умови праці визначені за результатом атестації робочого місця.

Згідно з пунктами 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок), результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до п.3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Міністерство праці та соціальної політики України у листі від 16 грудня 1999 року № 01-3/2586-02-6 "Про порядок обчислення стажу роботи для призначення пільгових пенсій за результатами атестації робочих місць" роз'яснило, що у разі підтвердження права за результатами атестації впродовж 5 років після ведення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, до пільгового стажу зараховується весь період роботи за професіями і посадами, передбаченими Списками № 1 і № 2, тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації і подальший період роботи впродовж 5 років після вперше проведеної атестації.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи позивача на відповідних посадах незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів зазначає, що позивач працював на посадах, передбачених Списком №2 з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року, з 14 серпня 1987 року по 17 жовтня 1997 року. Проте, даних щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві птахофабрика «Тернопільська», де працював позивач з 14 серпня 1987 року по 17 жовтня 1997 року не надано суду, тому період роботи з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року, з 14 серпня 1987 року по 21 серпня 1992 року слід зарахувати до пільгового стажу, а період після 21.08.1992 року до пільгового стажу не зараховується.

Щодо інших періодів роботи позивача колегія зазначає наступне.

У 2003 році СПМК-1 була проведена атестація робочих місць та висновком щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці позивачу підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с. 22).

Таким чином, період з 15 грудня 2003 року по 13 травня 2005 року слід зарахувати позивачу до пільгового стажу.

Заперечення відповідача про ненадання позивачем підтверджуючої довідки про особливий характер роботи за період з 1997 року по 2005 рік колегія суддів не бере до уваги у зв'язку з наступним.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 10 Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яким визначено, зокрема, особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників. Так, згідно з п. 20 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, оскільки в трудовій книжці є записи про роботу позивача в спірні періоди, тому уточнюючих довідок подавати не потрібно.

Роботи газозварювальників та їх підручних, електрозварювальників та їх підручних внесені до розділу ХХХІІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій, і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затв. постановою Ради Міністрів СССР від 22 серпня 1956 року № 1173. Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою КМУ від 11 березня 1994 р. № 162, до професій, робота на якій дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, відносяться професії: електрозварника та газозварника. Постановою КМУ від 16 січня 2003 р. № 36 затверджено список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» також передбачено посади електрозварників та газозварників. З трудової книжки позивача вбачається, що він працював на посадах електрозварювальника, газоелектрозварника. Ці посади було внесено до списків № 2, які були чинні у періоди роботи позивача.

Оскільки професія позивача віднесена до Списку №2, що був чинним у період роботи позивача, він має необхідний стаж роботи на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці (з 01 січня 1981 року по 08 жовтня 1985 року - стаж зарахований відповідачем, з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року, з 14 серпня 1987 року по 21 серпня 1992 року, з 15 грудня 2003 року по 13 травня 2005 року, тобто більше 12 років 6 місяців), зайнятість на таких роботах становила повний робочий день, наявність загального стажу сторонами не заперечується, позивач досяг віку 55 років, то правові підстави для відмови йому в призначенні пенсії на пільгових умовах відсутні. У зв'язку з вищевикладеним апеляційний суд робить висновок про те, що позивач має право на призначення йому пенсії за ст. 13 Закону № 1788.

Щодо вимог позивача про призначення йому пенсії, то відповідно до ч.1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Позивач вперше звернувся із заявою про призначення пенсії у 2014 році і йому було відмовлено у призначення такої, а до суду із позовом позивач звернувся аж у 2017 році, проте не обґрунтував пропуск строку звернення. Таким чином, колегія суддів вважає, що застосуванню підлягає ст. 99 КАС України і пенсія позивачу має бути призначена з 31 липня 2016 року.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2017 року у справі № 607/1266/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах та у зарахуванні ОСОБА_2 до стажу, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах періодів роботи на посаді електрозварника з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року, на посаді газоелектрозварника з 14 серпня 1987 року по 21 серпня 1992 року, на посаді газоелектрозварника з 15 грудня 2003 року по 13 травня 2005 року.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах періодів роботи на посаді електрозварника з 08 жовтня 1985 року по 10 серпня 1987 року, на посаді газоелектрозварника з 14 серпня 1987 року по 21 серпня 1992 року, на посаді газоелектрозварника з 15 грудня 2003 року по 13 травня 2005 року і призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 31 липня 2016 року відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повний текст постанови виготовлений 25 травня 2017 року.