Справа № 126/325/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/325/17

Головуючий у 1-й інстанції: Рудь О.Г.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

18 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 15 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі Бершадське ОУПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 15 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 в грудні 2016 року звернулась до Бершадського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії по вирішенню питань пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії в Бершадському ОУПФУ (протокол № 43 від 15.12.2016 року) позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", через відсутність спеціального стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Зокрема, комісією встановлено, що стаж роботи ОСОБА_2 складає 37 років 6 днів, з них: стаж працівника освіти 25 років 3 місяці 1 день. Періоди роботи в Михайлівській середній школі Луганської області м. Ровеньки з 11.11.1988 по 30.09.1989 р.р. на посаді вчителя трудового навчання та в середній школі № 6 м. Ровеньки Луганської області з 12.10.1989 по 10.11.1989 року на посаді вихователя групи продовженого дня не зараховано у зв'язку з виправленнями в трудовій книжці.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржила його в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, заявлених ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із слідуючого.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) право виходу на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України станом на 1 квітня 2015 року не менше:-25 років; з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше-25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років.

Згідно зі статтею 62 Закону N 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року № 162 (чинної на час вчинення записів про спірні періоди роботи позивача), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

За правилами п.2.3 Інструкції, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу, але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні--в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу.

Записи здійснюються арабськими цифрами (число і місяць двохзначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 року, в графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразку (1938 р.) записується "1984.05.01", виданих після 1 січня 1975 року: "05.01.1984".

Записи здійснюються акуратно, пером або кульковою ручкой, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.

При дослідженні судом першої інстанції трудової книжки ОСОБА_2 (серія НОМЕР_1) встановлено, що запис № 16 про прийняття її 11.11.1988 року в Михайлівську середну школу Луганської області м. Ровеньки учителем трудового навчання та запис № 17 про звільнення 30.09.1989 року з займаної посади, відповідають п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок від 20.07.74 року.

Відмовляючи в зарахуванні вищезазначеного періоду роботи до пільгового стажу позивача, відповідач посилався на те, що записи №16 та №17 зроблено різними за кольором чорнилами та різним почерком.

Суд звертає увагу відповідача на те, що Інструкцією від 20.07.74 року № 162, відповідно до якої заповнялася трудова книжка ОСОБА_2 не передбачено, що трудова книжка повинна бути заповнена чорнилами одного кольору, а лише перелічено, якими кольорами чорнил можуть робитися записи про роботу. Відносно того, що записи в трудовій книжці зроблені різним почерком, то жодною правовою нормою не передбачено обов'язку роботодавця, заповняти трудові книжки одним почерком.

Відповідно до п.2.5 Інструкції від 20.07.74 року № 162, у випадку виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення здійснюються адміністрацією підприємства, де був внесений відповідний запис.

Як встановлено судом, в трудовій книжці ОСОБА_2 наявне виправлення в нумерації записів трудової книжки (закреслено порядковий № 18 і вказано №19), щодо звільнення її 10.11.1989 року з посади вихователя групи продовженого дня. Виправлення зроблене директором навчального закладу та посвідчене його підписом і печаткою.

Необхідно звернути увагу на те, що навіть за умови неврахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 12.10.1989 року по 10.11.1989 року, її трудового стажу на посаді педагогічного працівника достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Окрім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, навчальний заклад в якому працювала позивач в спірні періоди роботи, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження", знаходиться на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі.

Згідно п.п.2,3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт, рішення, документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Такі документи не підлягають реєстрації та виконанню.

Таким чином, саме за вищевказаних обставин, позивач була позбавлена можливості надати уточнювальні довідки, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що вимога про надання уточнюючої довідки може бути визнана виправданою в звичайній ситуації, оскільки формально вона базується на положеннях п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, проте в даній ситуації ця вимога становить дискримінаційне поводження по відношенню до осіб, які мають трудовий стаж на підприємствах, установах, які залишилися на території, що на даний момент є тимчасово окупованою .

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов'язку призначити позивачу пільгову пенсію за віком згідно пункту "е" статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та необґрунтованості витребування у позивача додаткових документів на підтвердження трудового стажу, оскільки її робота на пільговій посаді підтверджується наявними у трудовій книжці належно оформленими записами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 15 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.