Справа № 539/1158/17
Суддя: Даценко В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1158/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В. М. в приміщенні Лубенського міськрайонного суду, розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міжрайонної виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Лубенської міжрайонної виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах.

Позов мотивований тим, що з 02.09.2015 року по 26.01.2017 року позивач здійснювала підприємницьку діяльність, при цьому в повному об'ємі сплачувала щомісячні внески.

З 16.01.2017 року по даний час позивач перебуває на лікарняному в зв'язку з вагітністю та пологами.

Позивач звернулася до відповідача щодо отримання допомоги по вагітності та пологах.

Позивачу відмовлено у виплаті допомоги в повному обсязі. При цьому позивачу рекомендовано отримати таку допомогу до 26.01.017 року, оскільки саме з цієї дати позивач припинив здійснювати підприємницьку діяльність.

Позивач вважає таке рішення відповідача незаконним, оскільки воно ґрунтується на неправильному трактуванні закону.

Позивач прохає визнати частково протиправними дії відповідача, які полягають у відмові у призначенні допомоги по вагітності та пологах відповідно до ст.ст. 22,26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» по листку непрацездатності с АДЕ № 259547 від 16.01.2017 року за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 28.01.2017 року по 21.05.2017 року; визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові у призначенні допомоги по вагітності та пологах відповідно до ст.ст. 22,26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» по листку непрацездатності с АДЕ № 368473 від 05.05.2017 року за період додаткової відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 22.05.2017 року по 04.06.2017 року; зобов'язати відповідача донарахувати допомоги по вагітності та пологах позивачу по листку непрацездатності с АДЕ № 259547 від 16.01.2017 року за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 28.01.2017 року по 21.05.2017 року та по листку непрацездатності с АДЕ № 368473 від 05.05.2017 року за період додаткової відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 22.05.2017 року по 04.06.2017 року.

В запереченнях на позовну заяву відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що з 02.09.2015 року по 26.01.2017 року позивач здійснювала підприємницьку діяльність.

За цей період позивач в повному об'ємі сплачувала щомісячні страхові внески.

З 16.01.2017 року по даний час позивач перебуває на лікарняному в зв'язку з вагітністю та пологами.

Позивач звернулася до відповідача щодо отримання допомоги по вагітності та пологах.

Наказом відповідача № 40 від 18.04.2017 року позивачу призначено допомогу по вагітності та пологах по листку непрацездатності с.АД № 259547 від 16.01.2017 року за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 16.01.2017 року по 21.05.2017 року в сумі 1051 грн 20 коп. за 10 календарних днів; відмовлено в призначенні допомоги по вагітності та пологах п листку непрацездатності с АДЕ № 368473 від 05.04.2017 року за період додаткової відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 22.05.2017 року по 04.06.2017 року у зв'язку з відсутністю втраченого доходу через припинення підприємницької діяльності.

Таке рішенні відповідача мотивоване тим, що одержання фізичною особою - підприємцем доходу від підприємницької діяльності, як і втрата цього доходу за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, має місце виключно у період до дня внесення запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Тому допомога по вагітності та пологах, як компенсація втраченого доходу, відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» надається до дня внесення такого запису.

На думку суду, рішення відповідача є незаконним.

Суть спору зводиться до того чи допускається законодавством часткова відмова у виплаті допомоги по вагітності та пологам у випадку припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», особи, які забезпечують себе роботою самостійно (займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, повязаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду згідно із законом.

За змістом ст.20, 25, 31 зазначеного Закону за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надається зокрема допомога по вагітності та пологах у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Підставою для призначення такої допомоги є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Підстави для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності наведені у ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зокрема: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що законодавством не допускається часткова відмова у виплаті допомоги по вагітності та пологам у випадку припинення підприємницької діяльності. Така позиція відповідача ґрунтується на неправильному застосуванні норм законодавства.

При цьому суд враховує положення ч.1 ст.19 Закону, відповідно до якого право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що страховий випадок настав в період зайняття підприємницькою діяльністю позивача, а тому у неї виникло право на отримання матеріальної допомоги в повному обсязі. Будь-якого зменшення суми допомоги вказана норма не передбачає.

Законодавець не ставить питання виплати допомоги в залежності від продовження або припинення здійснення підприємницької діяльності, оскільки така виплата пов'язана з дотриманням умов, передбачених цим законом (зокрема, сплата страхових платежів), до настання страхового випадку.

Крім того, такий підхід відповідача порушує принципи розсудливості, пропорційності та обґрунтованості, якими він повинен керуватися при прийнятті рішень. Суть спірної допомоги зводиться до компенсації втрати доходів внаслідок тимчасової неможливості жінки здійснювати трудову функцію в зв'язку з вагітністю. Натомість, позиція відповідача зводиться до того, що умовою виплати допомоги є продовження виконання вагітною жінкою трудової функції.

Такий підхід відповідача не відповідає меті і завданням його діяльності.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 86, 88, 159-163, 183-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Лубенської міжрайонної виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах задовольнити.

Визнати протиправними дії Лубенської міжрайонної виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо відмови у призначенні допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 за листком непрацездатності с АДЕ № 259547 від 16.01.2017 року за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 28.01.2017 року по 21.05.2017 року, а також за листками непрацездатності с АДЕ № 368473 від 05.05.2017 року за період додаткової відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 22.05.2017 року по 04.06.2017 року.

Зобов'язати Лубенську міжрайонну виконавчу дирекцію Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності нарахувати та виплатити допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 за листком непрацездатності с АДЕ № 259547 від 16.01.2017 року за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 28.01.2017 року по 21.05.2017 року та за листком непрацездатності с АДЕ № 368473 від 05.05.2017 року за період додаткової відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з 22.05.2017 року по 04.06.2017 року.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Даценко В. М.