Справа № 345/283/17,2-а/345/94/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4391/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким просив визнати протиправними дії щодо відмови у проведені перерахунку належної йому пенсії із врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань; зобов'язати провести перерахунок та виплату належної йому пенсії із врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 01.05.2015 та виплачувати її в подальшому до втрати права на таку пенсію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на звернення позивача щодо здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії із врахуванням із врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідачем листом від 26.12.2016 № 906/М-15 у такому перерахунку відмовлено та розяснено про відсутність підстав для його проведення.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо відмови провести перерахунок пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення протиправними та такими, що порушують його конституційні права на належне пенсійне забезпечення.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведені перерахунку належної ОСОБА_1 пенсії із врахуванням додаткового виду грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення і одноразової матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення починаючи з 01.05.2015 та виплачувати її в подальшому до втрати права на таку пенсію. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 пенсії із врахуванням додаткового виду грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення і одноразової матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення. починаючи з 01.05.2015 та виплачувати її в подальшому до втрати права на таку пенсію.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що одноразова матеріальна допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога для вирішення соціально-побутових питань не входять до складу грошового забезпечення, визначених статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, з розміру якого обчислюється пенсія.

В судове засідання сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ГУПФУ Івано-Франківської області при призначенні пенсії всупереч вимог, встановлених ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, безпідставно не включило до розрахунку грошового забезпечення, з якого визначається пенсія, одноразову матеріальну допомогу на оздоровлення, одноразову грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань, з яких було сплачено внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На звернення позивача щодо перерахунку призначеної пенсії з урахування додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено внески на обовязкове державне пенсійне страхування, ГУПФУ Івано-Франківської області листом від 26.12.2016 № 906/М-15 у такому перерахунку відмовлено, покликаючись на відсутність правових підстав для його проведення.

Позивач, вважаючи дії відповідача неправомірними, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 63-1 ЗУ «Про правові засади цивільного захисту» (чинного на час призначення пенсії) пенсійне забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту здійснюється у порядку та в розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.90 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Частиною першою статті 9 Закону України № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі Постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженою наказом Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильскої катастрофи від 10 червня 2008 року № 447.

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Слід зазначити, що з самого визначення поняття пенсії слідує, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

При цьому, виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

Однак, суд першої інстанції, дійшовши до висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, невірно визначив дату, з якої позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, що відповідно до п.1 ч.1 ст.201 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни постанови суду першої інстанції в цій частині.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є покладення обовязку на відповідача провести перерахунок пенсії з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманих ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення (не врахованих при її призначенні), з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 22 грудня 2016 року дати звернення позивача до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно п.1 ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити постанову суду першої інстанції з вищевикладених мотивів.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року у справі №345/283/17 змінити в частині дати початку періоду перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1, зазначивши 22 грудня 2016 року замість 01 травня 2015 року.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Постанова складена в повному обсязі 23.05.2017.