Справа № 804/2686/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 травня 2017 року 804/2686/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Потіп О.М., за участю представника відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позову без розгляду у адміністративній справі № 804/2686/17 за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури Дніпропетровської області, в якому просить: визнати протиправними дії прокуратури Дніпропетровської області щодо не нарахування і невиплати грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобовязати прокуратуру Дніпропетровської області нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, у звязку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ч. 16 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

19.05.2017р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, у звязку із пропущенням позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

У судовому засіданні представник відповідача подане клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до частини першої якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд звертає увагу на те, що предметом даного позову є не нарахування та не виплата позивачу грошової допомоги, у звязку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Також, суд зазначає, що стягнення з відповідача одноразової допомоги у разі звільнення, за змістом ст. 2 Закону України «Про оплату праці» є компенсаційними витратами, та охоплюються поняттям «заробітна плата».

Зокрема ч. 2 ст. 233 КЗпП України, зазначено що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 15.10.2013р. №8-рп/2013, зазначено, що положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Отже, вказані позовні вимоги стосуються порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, а тому при зверненні до суду із зазначеними позовними вимогами, строк звернення встановлюється іншим законом, зокрема ч. 2 ст. 233 КЗпП України, якою передбачено право працівника на звернення з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд вважає, що оскільки на дані правовідносини розповсюджується ст. 233 КЗпП України, якою не обмежено строк звернення до суду за стягненням належної заробітної плати, то позивач не пропустив строк звернення до суду із даним позовом.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строки звернення до суду позивачем пропущені не були, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду, а тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 100, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокуратури Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суд набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 КАС України.

Повний текст ухвали складений 23.05.2017р.

Суддя (підпис) Ухвала не набрала законної сили станом на 23.05.2017р. Помічник судді З оригіналом згідно Помічник суддіОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_4