Справа № 201/6431/16-а(2-а/201/905/2016)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" травня 2017 р. справа № 201/6431/16-а(2-а/201/905/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року у справі №201/6431/16-а(2-а/201/905/2016)

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача протиправними;

- скасувати постанову відповідача серії ПС3 №069654 від 19 лютого 2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Постанова мотивована правомірністю дій та рішення відповідача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Позивач, зокрема, зазначив, що відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на докази, тому ця постанова не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський не має права

безпідставно вимагати будь-які документи у водія транспортного засобу. В даному випадку інспектор поліції почав вимагати у позивача документи мотивуючи тим, що позивач ніби-то порушив правила зупинки та стоянки. Проте, правил зупинки та стоянки позивач не порушував, тому і підстав для перевірки документів у інспектора поліції ОСОБА_2 не було. Позивача не було притягнуто до відповідальності за порушення правил зупинки і стоянки.

Під час судового засідання відповідач заперечував проти адміністративного позову, посилаючись на те, що діяв законно, в межах своїх повноважень, проте, жодних належних та допустимих доказів правомірності свого рішення не навів.

З оскарженої постанови вбачається, що автомобіль стояв на вул.Курчатова. До позивача підійшов інспектор поліції коли позивач сідав в автомобіль, а не виходив з нього. Відповідач не надав доказів, що саме позивач залишив автомобіль в цьому місці і керував ним, не маючи при собі страхового полісу.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

До апеляційного суду надійшли письмові заперечення, в яких Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 19 лютого 2016 року відповідачем у відношенні позивача було винесено постанову серії ПС3 №069654 по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до цієї постанови, 19 лютого 2016 року о 10:00 год. позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку і стоянку ближче 10м. біля пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 "г" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (далі - ПДР). При собі водій не мав обовязкового полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п.2.1 "ґ" ПДР. Згідно постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. на підставі ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про правомірність оскарженої постанови відповідача, оскільки:

- зміст постанови серії ПС3 №069654 від 19 лютого 2016 року відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП;

- позивачем на підтвердження неправомірності дій відповідача не було надано суду копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.99 КАС України).

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про

адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом 5 травня 2016 року. Оскаржену постанову серії ПС3 №069654 від 19 лютого 2016 року позивач отримав 19 лютого 2016 року.

Отже, позивач звернувся до суду першої інстанції з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст.289 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку для звернення до суду, поданого позивачем разом з позовом, позивач посилався на те, що 29.02.2016 року позивач звертався до начальника Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції зі скаргою на постанову серії ПС3 №069654 від 19 лютого 2016 року, на що листом від 11.03.2016 року №Г-24 позивачу було відмовлено у задоволенні скарги. Лист від 11.03.2016 року №Г-24 позивач отримав 22.03.2016 року та 01.04.2016 року звернуся до суду з позовом. Проте, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року №201/4765/16-а позов було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку. Зазначену ухвалу отримав представник позивача 28.04.2016 року.

До клопотання позивач долучив, зокрема, копію ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року у справі №201/4765/16-а, якою позов позивача про скасування постанови серії ПС3 №069654 від 19 лютого 2016 року залишено без розгляду.

Ухвала суду від 11 квітня 2016 року у справі №201/4765/16-а набрала законної сили та позивачем не оскаржена.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не розглянув клопотання позивача та не надав оцінку зазначеним доводам позивача щодо пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ст.288 КУпАП не передбачає порядок досудового порядку вирішення спору, а лише надає особі право вибору органу, до якого може бути оскаржена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, висновки, викладені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року у справі №201/4765/16-а, свідчать про те, що судом вже була надана оцінка доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, які повязані з несвоєчасним отриманням відповіді Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську. Жодних нових обставин та доказів на їх підтвердження позивач не наводить.

Отже, підстави, за яких позовна заява була залишена без розгляду, не були усунуті при повторному зверненні до суду. Зокрема, не доведено факт отримання відповіді саме 22.03.2016 року.

З урахуванням викладеного, на думку колегії судів, наведені позивачем доводи не свідчать про поважність пропуску ним строку, встановленого ст.289 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 9 ч.1 ст.155 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а саме постанову суду від 18 липня 2016 року слід скасувати, а позов позивача - залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.198, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року у справі №201/6431/16-а(2-а/201/905/2016) скасувати.

Позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко