Справа № 813/1349/17
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

25 травня 2017 року Справа № 813/1349/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

представник позивача Кулак І.О.,

представник відповідача не прибув,

представник третьої особи Антонюк І.Б.,

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України, про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства економічного розвитку та торгівлі України щодо не розгляду у встановлені строки клопотання ТОВ «Яблуневий Дар» про скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку та торгівлі України вчинити дії шляхом скасування дії спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до ТОВ «Яблуневий Дар», застосованого наказом Мінекономрозвитку від 20.05.2016 року №858;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку та торгівлі України вчинити дії шляхом скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до ТОВ «Яблуневий Дар», застосованого наказом Мінекономрозвитку від 06.10.2016 року №1687.

Через канцелярію суду 04.05.2017 року за вх. №10122 надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» без розгляду. В обґрунтування такого зазначено, що Мінекономрозвитку України застосовано до товариства спеціальну санкцію наказом №858 від 20.05.2016 року, відтак, строк позовної давності закінчився у листопаді 2016 року. Однак, до суду із позовом товариство звернулось лише в квітні 2017 року, хоча такому було достеменно відомо про застосування спеціальної санкції, позаяк неодноразово зверталось листами до відповідача з метою скасування такої. Відтак, вважає, що позивачем пропущено строк для звернення до адміністративного суду передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України, просить залишити адміністративний позов без розгляду.

Представник позивача у попередньому судовому засіданні заперечив щодо залишення позовної заяви без розгляду, зазначив, що предметом оскарження у даній справі не є наказ Мінекономрозвитку №858 від 20.05.2016 року, позивач оскаржує протиправну бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання від 17.01.2017 року №14 про скасування дій санкцій, застосованих до товариства у зв'язку із неможливістю стягнення заборгованості через ліквідацію компаній - нерезидентів. Термін розгляду вказаного клопотання не повинен перевищувати тридцяти календарних днів, тому саме з моменту закінчення цього терміну розпочався строк позовної давності. Відтак, просив відмовити у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи у попередньому судовому засіданні підтримав клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, просив таке задовольнити.

Суд заслухав пояснення представників позивача та третьої особи з приводу клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, та вирішуючи дане клопотання керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Водночас ч. 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, виходячи із зазначених норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого права та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» зверталось із клопотаннями до відповідача, зокрема і клопотання від 17.01.2017 року, з метою скасування дій санкцій застосованих до товариства у зв'язку із неможливістю стягнення заборгованості через ліквідацію компаній - нерезидентів. Однак, у передбачений термін таке клопотання відповідачем розглянуто не було.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, яке передбачено статтею 55 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Із наведеними нормами Конституції України кореспондуються положення ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду передбачений ст. 99 КАС України, тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 121, 155, 158-160, 165, 167 КАС України, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, згідно ст. 186 КАС України. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано, згідно ст. 254 КАС України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.05.2017 року.