Справа № 815/565/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/565/17
У Х В А Л А

24 травня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Марина П.П.,

Суддів Андрухіва В.В., Вовченко О.А.

за участю секретаря Станкова О.Ф.

за участю сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (особисто)

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання позивача про витребування доказів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до даного адміністративного позову, ОСОБА_1 просить суд визнати дії відповідача - Міністерства закордонних справ України щодо неповідомлення мені про ризики і загрози тоталітарного режиму при спонуканні оформлення тур візи для поїздки в РК, щоб на власні очі побачити сина і з'ясувати долю сина в РК - протиправними; 2) визнати бездіяльність відповідача щодо не оприлюднення наявної інформації про «жорсткий» режим і ризики, що з ним пов'язані, під час поїздки в РК - протиправними (а.с.3 т.1).

Позивачем подано до суду зауваження на заперечення, згідно п.2 прохальної частини яких ОСОБА_1 просить суд витребувати з Міністерства закордонних справ України наступні докази: 2.1) обґрунтування правомірності спонукання позивача до оформлення турвізи для поїздки в РК, щоб на власні очі побачити сина, брати участь в упізнанні, інших діях за невідомим позивачу справами в РК, комунікації з органами РК під час перебування в РК за тур візою у вигляді доказів з посиланням на конкретні статті, пункти національних, міжнародних нормативно-правових актів; 2.2) докази обґрунтованості отримання позивачем під час поїздки в РК за турвізою доступу (можливості) побачити сина на власні очі, отримати дозвіл на перевезення тіла в Україну, якщо загинув дійсно її син, свідоцтва про смерть, оформленого належним чином, медичного висновку, результатів розслідування; 2.3) докази преференцій отримання позивачем в порівнянні з органами влади України зазначеного в п.2.2 від влади РК під час поїздки в РК за турвізою; 2.4) докази відсутності небезпеки для здоров'я, життя, волі позивача під час її перебування в РК за турвізою з метою отримання вказаного в п.2.2 на тлі боргу РК понад 7 тис. доларів США, які вона не може сплатити, за умов «тоталітарного» режиму та докази можливості безперешкодного повернення в Україну разом з тілом її сина, якщо загинув саме її син; 2.5) докази можливості безперешкодного поховання, якщо син позивача загинув, в Україні, м. Одеса, за свідоцтвом, що дозволяє ідентифікувати Михайла як її сина і громадянина України без медичних документів, що передбачено національним законодавством; 2.5) докази правомірності дій МЗСУ (бездіяльності) щодо не звернення до Президента України, міжнародних інституцій, суду країн-партнерів, інших заходів міжнародного впливу щодо надання доказів, що саме син позивача загинув, перевезення тіла в Україну; 2.6) докази про вказане в абз. 4 арк.5 заперечень обґрунтованості відсутності попереджень МЗСУ щодо поїздки в РК на офіційному сайті.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги про витребування вищенаведених доказів та просила суд їх задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Приймаючи рішення про витребування доказів, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Аналізуючи вищенаведені норми закону, оцінюючи доводи позивача, суд дійшов висновку, що позивач у поданій суду заяві не навів визначених КАС України обставин, які б давали підстави вважати, що дані письмові докази якимось чином зачіплюють права, свободи та інтереси позивача по справі в межах розгляду заявлених позовних вимог визнання дій відповідача - Міністерства закордонних справ України щодо неповідомлення позивачу про ризики і загрози тоталітарного режиму при спонуканні оформлення турвізи для поїздки в РК, щоб на власні очі побачити сина і з'ясувати долю сина в РК - протиправними та визнання бездіяльності відповідача щодо не оприлюднення наявної інформації про «жорсткий» режим і ризики, що з ним пов'язані, під час поїздки в РК - протиправними.

Розглянувши подане клопотання позивача про витребування доказів, викладене у зауваженнях на заперечення відповідача, колегія суддів вважає його необгрутованим та таким що задоволенню не підлягає, оскільки наведені позивачем докази не відносяться до предмету розгляду даної справи.

Отже, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 70-72, 160, 165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Ухвала окремо від остаточного рішення оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано колегією суддів 29.05.2017 року

Головуючий суддя /підпс/ П.П.Марин

Судді В.В.Андрухів

О.А.Вовченко