Справа № 280/738/16-а
Суддя: Пасічний Т. З.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/738/16-а
Провадження № 2-а/280/1/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Пасічного Т.З.

при секретарі Сьомак Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Коростишівського районного суду з позовом про визнання дій управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації незаконними та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог зазначив наступне.

З 12 лютого 2015 року позивач був взятий на облік ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення м.Харків, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. 05.05.2016 року йому стало відомо, що відповідач - ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації, не нарахував та не виплатив йому допомогу за квітень 2016 року, оскільки його зобовязано відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк». Таким чином, відповідач не виплачував вказану допомогу і в травні 2016 року. Вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує положення Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», а саме: за часом прийняття позивача на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, конкретно наприкінці року, за вибором позивачем для відкриття банківського рахунку, на який перераховується призначена йому допомога, тобто за реалізацією ним свободи вибору при користуванні наявними у нього правами - на отримання допомоги від держави та на відкриття банківського рахунку. Також зазначає, що відповідачем йому завдано матеріальну шкода, яка складається з транспортних витрат, а саме: поїздок до м.Житомир для отримання у відділенні «Ощадбанк» коштів, перерахованих позивачу його знайомими, перебування у м.Житомирі; втрата цінностей коштів, не перерахованих відповідачем своєчасно у розмірі 10 % річних за весь час затримки кожної суми, і моральну шкоду, яка полягає у приниженні людської честі і гідності позивача, оскільки вказана поведінка відповідача у непрямій формі зазначає на неповноцінність дій позивача по часу виїзду з тимчасово окупованої території та реєстрації, що й стає підставою для зупинення виплат позивачу, а також щодо відкриття позивачем рахунку не в тому банку, як того вимагає позивач. Розмір моральної шкоди він оцінює в 1 000 гривень. Тому позивач просить суд позов задовольнити, визнати наявним факт його дискримінації відповідачем ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації за ознакою часу його реєстрації як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції саме наприкінці року, оскільки з цієї причини відповідача вчинив неправомірну бездіяльність у формі не виплачування позивачеві допомоги переміщеним особам на проживання в грудні 2015 року та у січні 2016 року вчасно, визнати наявним факт дискримінації позивача відповідачем ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації за ознакою вибору позивачем банку для отримання допомоги на оплату житла іншого, ніж вимагав відповідач, та відмови позивача змінити банк, у звязку з чим відповідач вчинив неправомірну бездіяльність у формі не виплачування позивачу допомоги переміщеним особам на проживання, починаючи з квітня 2016 року; визнати нанесення відповідачем ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації позивачу матеріальної шкоди в сумі 78,76 гривень та моральної шкоди у розмірі 1 000 гривень та стягнути їх з відповідача на користь позивача у повному обсязі; зобовязати відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації виплатити позивачу допомогу на оплату житла з квітня 2016 року, а також нарахувати та виплатити позивачу невиплачені 10% річних; зобовязати відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації утриматися від вчинення дискримінації позивача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що не бажає користуватись послугами АТ «Ощадбанк», використання вказаної банківської установи для нього є незручним. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, суду пояснила, що позивача було проінформовано про те, що з 01 липня 2016 року виплата пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється виключно через рахунки та мережу установ АТ «Ощадбанк» та рекомендовано звернутись до управління праці з заявою про переведення виплат через рахунок АТ «Ощадбанк». Однак, ОСОБА_1 не бажає отримувати виплати в АТ «Ощадбанк». Небажання ОСОБА_1 отримувати належні йому кошти не є підставою для визнання дій відповідача такими, що підпадають під дію Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Також пояснила, що кошти позивачу на даний час нараховуються, але для їх отримання йому необхідно відкрити рахунок в АТ "Ощадбанк".

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно копії довідки від 13.02.2015 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.12).

Спірні правовідносини сторін регулюються постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Постанова КМУ № 505), якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі Постанова КМУ № 637), а також постановою Кабінету Міністрів України № 167 від 14 березня 2016 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі Постанова КМУ № 167), якою внесено зміни до Постанови КМУ № 637.

Пунктами 1 та 2 Постанови КМУ № 505 встановлено щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та затверджено відповідний Порядок.

Постановою Кабінету Міністрів України № 427 від 15 червня 2015 року Постанову КМУ № 505 було доповнено пунктом 3, яким визначено ПАТ «Державний ощадний банк України» уповноваженим банком, який відкриває та обслуговує поточні рахунки, на які зараховується грошова допомога, а також який приймає документи, необхідні для призначення грошової допомоги у разі відкриття поточного рахунка (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо виплата грошової допомоги раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Як зазначено у пунктах 1 та 2 Порядку, цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку.

Пунктом 1 Постанови КМУ № 637 (в редакції Постанови КМУ № 167), зокрема встановлено, що:

- призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України». Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором;

- призначені починаючи з 1 травня 2016 р. внутрішньо переміщеним особам пенсії (щомісячне довічне грошове утримання), усі види соціальної допомоги та компенсації, довічні державні стипендії, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, виплачуються через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України»;

- починаючи з 1 липня 2016 р. виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, довічних державних стипендій за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України».

- Пунктом 5 Постанови № 637 ПАТ «Державний ощадний банк України» зобовязано, зокрема, забезпечити до 1 липня 2016 р. відкриття поточних рахунків та видачу платіжних карток за зверненням відповідно до абзацу другого пункту 1 цієї постанови внутрішньо переміщених осіб, які не обслуговуються в ПАТ «Державний ощадний банк України».

За змістом Постанов КМУ № 505 та № 637, виплати, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюються виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України», як уповноваженого банку з 01 липня 2016 року.

Що стосується позовних вимог в частині визнання дій управління дискримінаційними, то, на думку суду, вказані вимоги також є безпідставними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - рішення, дії або бездіяльність, спрямовані на обмеження або привілеї стосовно особи та/або групи осіб за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, сімейного та майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (далі - певні ознаки), якщо вони унеможливлюють визнання і реалізацію на рівних підставах прав і свобод людини та громадянина; непряма дискримінація - рішення, дії або бездіяльність, правові норми або критерії оцінки, умови чи практика, які формально є однаковими, але під час здійснення чи застосування яких виникають чи можуть виникнути обмеження або привілеї стосовно особи та/або групи осіб за їх певними ознаками, крім випадків, якщо такі дії або бездіяльність, правові норми або критерії оцінки, умови чи практика об'єктивно виправдані метою забезпечення рівних можливостей для окремих осіб чи груп осіб реалізовувати рівні права і свободи, надані їм Конституцією і законами України.

Дискримінація - це порушення прав людини, заборонене цілою низкою обов'язкових для виконання документів в області прав людини. Термін «дискримінація» має точне визначення і стале значення в міжнародному праві. Комітет ООН з прав людини - незалежний експертний орган, що спостерігає за виконанням Міжнародного Пакту про громадянські та політичні права, роз'яснив, що в пакті цей термін включає: «будь-яку відмінність, виключення, обмеження або перевагу, за ознакою раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних або інших поглядів, національного або соціального походження, майнового положення, народження або іншої обставини, і яка має на меті або як наслідок, знищення або применшення визнання, використання або здійснення всіма особами, на рівних можливостях, всіх прав і свобод».

Таким чином, дії відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростишівської РДА про виплату допомоги, що призначено внутрішньо переміщеним особам, виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України», не є дискримінаційним, оскільки не містить ознак дискримінації.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта ст.70 КАС України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є субєктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Тому суд вважає, що в даній адміністративній справі позивачем не доведено існування факту порушення його законних прав та інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, тому в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 71,160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні можуть оскаржити постанову з дня одержання копії.

Суддя Т.З.Пасічний