Справа № 804/588/16
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаПрокопенка О.Б.,
суддів:Волкова О.Ф., Гриціва М.І., -

розглянувши заяву представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - Близно Оксани Григорівни (далі - представник уповноваженої особи Фонду; уповноважена особа Фонду відповідно) про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи Фонду, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 25 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року та Вищого адміністративного суду України від 4 квітня 2017 року, позовні вимоги задовольнив частково.

Не погодившись із ухвалою Вищого адміністративного суду України від 4 квітня 2017 року, представник уповноваженої особи Фонду подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

На обґрунтування заяви додано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 28 січня, 24 березня, 7 та 14 квітня 2016 року

(№№ К/800/40534/15, К/800/50411/15, К/800/288/16, К/800/693/16 відповідно), 2 червня 2016 року (№№ К/800/51714/15, К/800/45816/15) 22 березня 2017 року (№ К/800/9674/16), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих положень Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статті 633 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, та копію постанови Верховного Суду України від 15 червня 2016 року - як на підтвердження неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке прийнято з порушенням правил встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Так, в оскаржуваному рішенні касаційний суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що підстави для визнання договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та банком, нікчемним відсутні. Відповідач не надав доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення прав і свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном.

Водночас у наданих на порівняння рішеннях суду касаційної інстанції, цей суд, з'ясувавши обставини справи, зазначив, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про нікчемність укладених позивачами правочинів, тому правомірно не включив позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Колегія суддів дійшла висновку, що обставини, встановлені у справі, судове рішення в якій оскаржується, не є подібними до обставин, встановлених у справах, копії судових рішень в яких додано до заяви.

Що стосується неоднакового застосування судом касаційної інстанції, на думку заявника, норм процесуального права, то слід зазначити, що постанову Верховного Суду України від 15 червня 2016 року, на яку заявник посилається як на підставу для перегляду ухвали касаційного суду від 4 квітня 2016 року, не можна вважати такою, що дає підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки постанова Верховного Суду України не є рішенням, прийнятим як судом касаційної інстанції.

Крім того, надані для порівняння рішення не містять іншого, ніж в оскаржуваному рішенні, тлумачення норм матеріального та процесуального права, про які йдеться у заяві представника уповноваженої особи Фонду.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження у цій справі.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії за заявою представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - Близно Оксани Григорівни про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 квітня 2017 року.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: О.Ф. Волков
М.І. Гриців