Справа № 816/614/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/614/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перемога" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2017 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі по тексту позивач) звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перемога" ( далі по тексту відповідач, СВК "Перемога" про стягнення адміністративно-господарських санкцій в загальному розмірі 159 803,67 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкцій в загальному розмірі 511,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у порушення вимог статей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідачем у 2016 році не виконано нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, що є підставою для застосування вказаних вище сум адміністративно-господарських санкцій та пені.

В судовому засіданні представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що СВК "Перемога" у 2016 році створено двадцять робочих місць для працевлаштування інвалідів та в 2016 році на підприємстві працювало 9 інвалідів при нормі 12, протягом 2016 року відповідачем щомісячно подавалася звітність за формою 3-ПН до Хорольського районного центру зайнятості, за період 2016 року жодному інваліду не відмовлено в прийнятті на роботу. Таким чином СВК "Перемога" вживалися необхідні заходи для виконання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". /а.с. 59/.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Сільськогосподарський виробничий кооператив "Перемога" (ідентифікаційний номер 05423113), зареєстрований як юридична особа 02.06.1995, що підтверджується довідкою АБ № 493452 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) /а.с. 60/.

21.02.2017 СВК "Перемога" подано до Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік (форма № 10-ПІ) /а.с. 5, 104/.

Згідно відомостей, зазначених у Звіті, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) підприємства у 2016 році становила 299 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - 9 осіб.

Разом з тим, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (осіб) становить 12 осіб.

За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів позивачем нараховано СВК "Перемога" адміністративно-господарські санкції у розмірі 159 803,67 грн (за 3 осіб) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 511,36 грн (за 8 днів (з 19.04.2017 по 26.04.2017)) /а.с. 6/.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно з частинами 1, 2 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

В силу приписів частини 3 статті 217 Господарського кодексу України крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (частина 4 статті 217 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Із аналізу вищенаведених норм суд вбачає, що адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця, передбачені Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення, і підлягають застосуванню у разі, якщо суб'єкт господарювання не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний.

Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для інвалідів, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу норм Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" вбачається, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця, натомість вимагає від нього вжиття заходів для працевлаштування інвалідів, визначених у статті 18 Закону.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 "Про затвердження форми звітності N 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" затверджено форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Відповідно до приписів пункту 2.1 Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/, форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й).

З огляду на вищезазначене, звітність за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство для працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом голови СВК "Перемога" від 01.04.2016 № 74, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 102/, наказано створити робочі місця для працевлаштування інвалідів в кількості 20 робочих місць на посади: підсобний робітник 11 місць, сторож - 4 місця, оператор машинного доїння 1 місце, обліковець 1 місце, тракторист 1 місце, майстер налагоджувальник 1 місце, керуючий відділом 1.

Згідно з матеріалами справи у 2016 році СВК "Перемога" до Хорольського районного центру зайнятості щомісячно подавалася звітність форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" із зазначенням в січні - лютому 2016 року 7 вакансій для інвалідів, а саме: за професією (посадою) "підсобний робітник" (4 вакансії для інвалідів) та за професією (посадою) "сторож" (3 вакансій для інвалідів); в березні грудні 2016 року 5 вакансій для інвалідів, а саме: за професією (посадою) "підсобний робітник" (4 вакансії для інвалідів) та за професією (посадою) "сторож" (1 вакансія для інвалідів).

Зазначене підтверджується листами Хорольського районного центру зайнятості від 11.05.2017 № 532, від 20.04.2017 /а.с. 14, 18/, а також копією звітності форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" СВК "Перемога" /а.с. 20-57/.

Таким чином, протягом 2016 року Хорольський районний центр зайнятості був проінформований про наявність вакансій для інвалідів на СВК "Перемога" та мав можливість у 2016 році направляти відповідних осіб для подальшого працевлаштування.

Підставою для застосування адміністративно господарської санкції стала інформація Хорольського районного центру зайнятості, в якій за червень 2016 року в графі "направлені на працевлаштування інваліди" зазначено 3 особи, в графі "кількість відмові у працевлаштуванні" зазначено "не відповідає вимогам" /а.с. 15/.

Інформацію аналогічного змісту від Хорольського районного центру зайнятості також отримано судом листом від 11.05.2017 № 532.

Водночас листом від 16.05.2017 № 558 Хорольським районним центром зайнятості у зв'язку із помилкою в поданій раніше інформації подано уточнення по СВК "Перемога" за 2016 рік щодо наявності вільних робочих (вакантних місць) для працевлаштування інвалідів. Так в графі "направлені на працевлаштування інваліди" на посаду "підсобний робітник" зазначено 2 особи, в графі "кількість відмов у працевлаштуванні інвалідів" - 2 особи, "причини відмови" - відмова особи. Також в інформації у примітках зокрема зазначено, що протягом 2016 року направлення інвалідів на роботу практично не здійснювалося у звязку із відсутністю на обліку безробітних, які проживають на території даної сільської ради та два інваліди з числа безробітних, яким було запропоновано дані посади відмовилися у зв'язку із віддаленістю місця проживання до місця роботи /а.с. 110-111/.

Також в судовому засіданні представником відповідача надано копії корінців направлення на робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда, на ОСОБА_3, ОСОБА_4 для працевлаштування на посаду (вакансію) "підсобний робітник" на СВК "Перемога" із відмітками про відмову осіб від запропонованої посади через віддаленість від місця проживання /а.с. 114/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем виконано обов'язок щодо створення робочих місць для інвалідів та вжито всіх залежних від нього заходів щодо підшукування таких працівників з подальшим працевлаштуванням на підприємстві.

При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій, суд виходить із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій, при цьому враховує, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.

Оскільки доказів того, що підприємство не створило робочі місця для інвалідів, відмовляло інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано, а тому в останнього не було підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені.

Отже, позовні вимоги Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перемога" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 29 травня 2017 року.

Суддя Л.О. Єресько