Справа № 826/10496/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2017 року № 826/10496/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Житлобудінвест»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування наказу
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобудінвест» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у м. Києві № 4016 від 01.07.2016 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій за період з 01.01.2012 по 01.03.2016.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржуваний наказ про проведення перевірки є очевидно протиправним, не базується на нормах податкового законодавства та фактично призводить до ускладнення здійснення господарської діяльності Позивача, шляхом вчинення надмірного адміністративного та податкового тиску - при відсутності правопорушення, що суперечить вимогам ч.2 ст.19 Конституції України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі, з підстав викладених в письмових заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 01.07.2016 р. № 4016 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В. від 18.05.2016 № 757/23417/16-к, що винесена під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 06.08.2015 № 0001677, наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Житлобудінвест» (код 32162782) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій за період з 01.01.2012 по 01.03.2016 тривалістю 10 робочих днів з 06.07.2016.

Контроль за виконанням вимог цього наказу покладено на заступника начальника Лагутіну З.В.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що при призначення перевірки контролюючим органом не враховано вимоги ст.102 Податкового кодексу України щодо строків визначення податкових зобов'язань. Також позивачу є незрозумілим, яким чином своєчасність, повнота нарахування та сплата усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, в тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Житлобудінвест» дасть відповідь на питання слідства, яке виникло під час проведення досудового слідства, а саме: «встановлення походження коштів, які ОСОБА_2 внесено до статутного фонду ТОВ «Житлобудінвест».

Не погоджуючись з прийняттям спірного Наказу Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлює, що документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку коли отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм Суд приходить до висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та прийняття відповідного наказу виникає при надходженні до контролюючого органу судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки.

Матеріали справи підтверджують, що до Головного управління ДФС у м. Києві надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В. від 18.05.2016 у справі № 757/23417/16-к, що винесена в межах матеріалів кримінального провадження від 06.08.2015 р. №0001677 (надалі - ухвала суду).

В ухвалі суду зазначається, серед іншого, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді віце-прем'єр міністра України та будучи засновником ТОВ «Житлобудінвест», особисто у 2013 році вніс до статутного фонду товариства 11900000,00 гривень, що не задекларовані. У подальшому ОСОБА_2. будучи одноосібним власником ТОВ «Житлобудінвест» та особисто беручи участь у керівництві товариством, використовуючи службове становище, з грубим порушенням державних будівельних норм здійснював діяльність щодо будівництва житлових будинків у місті Києві (за вказаними в ухвалі адресами), що становить небезпеку для життя та здоров'я громадян.

В ході досудового розслідування необхідно встановити походження коштів, які ОСОБА_2 внесено в статутний фонд ТОВ «Житлобудінвест» у зв'язку із чим у слідства виникла необхідність у проведенні позапланової документальної перевірки ТОВ «Житлобудінвест» на предмет своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, у т.ч. при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за період з 2012 року по 01.03.2016 року.

На виконання вище зазначеної ухвали, ГУ ДФС у м. Києві і було прийнято рішення, яке оформлено наказом від 01 липня 2016 року за №4016 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача на підставі плі.78.1.11 п.78 ст.78 Податкового кодексу України, з 06.07.2016 тривалістю 10 робочих днів.

Відносно посилань Позивача на те, що при призначення перевірки контролюючим органом не враховано вимоги ст.102 Податкового кодексу України щодо строків визначення податкових зобов'язань, Суд зазначає, що питання правомірності/неправомірності визначення Позивачу суми грошових зобов'язань за наслідками проведеного контрольного заходу не є предметом доказування в рамках даного публічно-правового спору, з урахуванням чого дані доводи Позивача є недоречними.

Посилання позивача на незрозумілість, на його домку, того питання, яким чином своєчасність, повнота нарахування та сплата усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, в тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Житлобудінвест» дасть відповідь на питання слідства, яке виникло під час проведення досудового слідства, а саме: «встановлення походження коштів, які ОСОБА_2 внесено до статутного фонду ТОВ «Житлобудінвест», Суд відхиляє, адже при надходженні до контролюючого органу ухвали слідчого судді про призначення перевірки Податковий кодексу України не передбачає іншого порядку дій, ніж призначення такої перевірки.

З аналізу матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі та у межах повноважень, передбачених законом.

Крім того, як зазначив Вищий адміністративний суд України у постанові від 12.12.2013 по справі № К/800/30045/13, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 11.07.2016 р. №11-07-16/2 Позивач повідомив Контролюючий орган про недопуск до проведення перевірки.

Разом з тим, вже 14.07.2016 р. Позивач листом №14-07-16/1 повідомив Відповідача про те, що оскільки перевірка вважається такою, що розпочалась, то ТОВ «Житлобудінвест» готове надати всі необхідні документи для проведення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки Позивач виявив бажання допусти посадових осіб Контролюючого органу до перевірки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук