Справа № 185/2126/17
Суддя: Бабій С. О.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2126/17
Провадження № 2-а/185/215/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської областіБабій С.О., розглянувши в порядку скороченого провадження, відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просив суд визнати протиправним рішення № 6973/05/18 від 16 вересня 2016 року Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відмову ОСОБА_1 зробити перерахунок пенсії за віком з включенням до загального стажу роботи стаж роботи з 01 вересня 1994 року по 17 січня 2000 року в якості інженера наладчика в товаристві з обмеженою відповідальністю «Болід» (м.Павлоград) та зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровсько області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з включенням до загального стажу роботи стаж роботи з 01 вересня 1994 року по 17 січня 2000 року у якості інженера наладника в товаристві з обмеженою відповідальністю «Болід» (м.Павлоград).

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що з 28 травня 2010 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. 08 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про проведенні перерахунку пенсії з рахунком стажу роботи позивача інженером наладчиком в товаристві з об меженою відповідальністю «Болід» (м.Павлоград) з 01 вересня 1994 року по 17 січня 2000 року, для чого надав відповідачу: трудову книжку серії AB № НОМЕР_1 ,яка була виписана роботодавцем 17.01.2000 року; наказ № 17-к від 01 вересня 1994 року про прийняття позивача на роботу; наказ № 45-к від 17 січня 2000 року про звільнення позивача з роботи; довідку № 2 від 17 січня 2000 року, вих. № 23, про розмір заробітку позивача в TOB «Болід». 16 вересня 2016 року відповідач відмовив позивачу здійснити перерахунок пенсії за віком за час роботи в TOB «Болід», оскільки представник роботодавця TOB «Болід» на запрошення до управління щодо проведення зустрічної перевірки не з'явився, за місцем реєстрації підприємства вказане підприємство було відсутнє, тому стаж роботи позивача на підприємстві документально не підтверджений. Це підтверджується рішенням відповідача за № 6973/05/18 від 16 вересня 2016 р. 08 грудня 2016 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду звернення позивача щодо оскарження рішення Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по тим же мотивам також було відмовлено в перерахунку пенсії. Вказує, що вимоги позивача підтверджуються трудовими книжками, наказами про прийняття та звільнення з роботи, довідками про розмір заробітної плати за час роботи на підприємстві. TOB «Болід» не залучається до участі в справі в якості третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,бо предмет спору не впливає на права,свободи,інтереси підприємства.

В запереченнях на позов від 12.05.2017 р. відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачперебуває на обліку в управлінні з 28.05.2010 року та отримуєте пенсію за віком. До заяви надана трудова книжка серії AB № НОМЕР_1 , відповідно до запису в якій, заявник працював з 01.09.1994 по 17.01.2000 в TOB «Болід» на посаді інженера наладчика. Вказує, що згідно п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 зі змінами та доповненнями заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу, при цьому позивач був прийнятий на роботу 01.09.1994 (наказ 17-к від 01.09.1994), а трудова книжка заведена 17.01.2000. Управлінням для організації проведення зустрічної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Болід» щодо підтвердження факту роботи заявника з 01.09.1994 по 17.01.2000 було направлено лист-запрошення на перевірку №4853/10/18 від 01.08.2016 року з повідомлення про вручення за місцезнаходженням вказаного підприємства. Лист повернуто без вручення в зв'язку з закінченням терміну зберігання 06.09.2016 року. Підприємство для вирішення питання щодо перевірки документів станом на 12.09.2016 не з'явилося. За адресою згідно реєстрації підприємство відсутнє, що підтверджено актом перевірки на предмет фактичного місцезнаходження №26 від 25.01.2002 р. Тобто стаж роботи з 01.09.1994 по 17.01.2000 у TOB «Болід» позивачем документально не підтверджено, що є підставою для відмови у позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приймаючи до уваги письмові заперечення відповідача, долучені до матеріалів справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в територіальному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 28.05.2010 року отримує пенсію за віком.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком при наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк) , протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за якій щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій , ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, встановлених законодавством, що діяло раніше .

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

За правилами частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивач 08.07.2016 р. звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії. До заяви додано трудову книжку серії АВ № НОМЕР_1, у якій зазначено дату заповнення 17.01.2000 р., а у відомостях про роботу зазначено за 1 номером запису про прийняття 01.09.1994 р. на посаду інженера-наладчика ТОВ «Болід», а за номером 2 міститься запис про звільнення за власним бажанням 17.01.2000 р. (а.с.10-11.)

Підставою для відмови у задоволенні вказаної заяви відповідачем вказано те, що стаж роботи з 01.09.1994 по 17.01.2000 у TOB «Болід» документально не підтверджено (а.с.5).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 на осіб, Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів. Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.

Відтак, наявність у позивача трудової книжки, виписаної 14.09.1972 р., яку було подано ним для призначення пенсії, яку він отримує із 28.05.2010 р, та надання ним через кілька років трудової книжки серії АВ № НОМЕР_1, яку заповнено із порушенням встановленого порядку ведення трудових книжок (а.с.10-11), викликають обґрунтовані сумніви у тому, чи може вказаний документ бути належним підтвердженням стажу роботи позивача з 01 вересня 1994 року по 17 січня 2000 року в якості інженера наладчика в товаристві з обмеженою відповідальністю «Болід».

Відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Оцінюючи достовірність та належне оформлення наданих позивачем копій наказу № 17-к від 01 вересня 1994 року про прийняття позивача на роботу; наказу № 45-к від 17 січня 2000 року про звільнення позивача з роботи та довідку № 2 від 17 січня 2000 року, вих. № 23 про розмір заробітку позивача в TOB «Болід», які складені за підписом або копії яких засвідчено «ОСОБА_2.»(а.с.7-9), суд враховує, що відповідачем було перевірено пенсійну справу даної особи, та документи щодо її роботи у ТОВ «Болід» з 01.09.1994 р. по 17.01.2000 р. відсутні (а.с.6, звор. бік).

Таким чином, у відповідача на час винесення рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу були відсутні належним чином оформлені документи, що підтверджують його роботу роботи з 01 вересня 1994 року по 17 січня 2000 року у якості інженера наладника в товаристві з обмеженою відповідальністю «Болід» (м.Павлоград), як стверджує позивач, тому суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 17, 71, 122, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами, також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду, прийняту у скороченому провадженні, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя С. О. Бабій