Справа № 815/2920/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2920/17
УХВАЛА

26 травня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Нінель Володимирівна, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1

до: відділу ведення Державного реєстру виборців Приморської районної адміністрації Одеської міської ради

про: поновлення виборчих прав,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу ведення Державного реєстру виборців Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Відділу ведення Державного реєстру виборців Приморської райадміністрації Одеської міської ради від 28.02.2017 року № 01 - 03/2729 щодо внесення даних до Державного реєстру виборців про зміну виборчої адреси ОСОБА_1 у Державному реєстрі виборців;

- зобов'язати відділ ведення Державного реєстру виборців Приморської райадміністрації Одеської міської ради внести дані до Державного реєстру виборців про зміну виборчої адреси ОСОБА_1 згідно з відомостями про її місце знаходження (місце постійного проживання), що вказано в довідці про реєстрацію ОСОБА_1, як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Виборча система - це сукупність юридичних норм, що закріплюють принципи, на основі яких здійснюються вибори, права громадян обирати й бути обраними, що встановлюють відповідальність депутатів та інших виборних осіб за свою діяльність перед виборцями, визначають порядок організації та проведення виборів і регулюють відносини, які виникають у процесі формування органів державної влади, взаємодію виборців з депутатами та іншими особами, що обираються ними.

Виборчий процес - це врегульована Конституцією та законами України специфічна діяльність органів і громадян (суб'єктів виборчого процесу), спрямована на підготовку і проведення виборів з метою формування представницьких органів.

Виборчий процес - досить складний і багатогранний, тому має здійснюватися в законодавчо визначеному процесуальному порядку. Виборчий процес включає такі етапи:

1) складання та уточнення списків виборців;

2) утворення виборчих округів;

3) утворення виборчих дільниць;

4) утворення виборчих комісій;

5) висування та реєстрація кандидатів у народні депутати України;

6) проведення передвиборної агітації;

7)голосування;

8) підрахунок голосів виборців, встановлення підсумків голосування;

9) встановлення результатів виборів народних депутатів України та їх офіційне оприлюднення;

10) припинення діяльності виборчих комісій.

Виборчий процес завершується через 15 днів після дня офіційного оприлюднення ЦВК результатів виборів депутатів.

З огляду на існуючі норми КАС України, під час вчинення будь-яких процесуальних дій у процесі розгляду та вирішення спорів, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму, адміністративні суди повинні керуватися спеціальними нормами, передбаченими статтями 172 - 179 Кодексу.

КАС України поняття виборчого процесу не визначено, воно випливає із Закону України «Про вибори народних депутатів України», яким, зокрема, визначено етапи (початок, проходження та закінчення) виборчого процесу до моменту офіційного оприлюднення Центральною виборчою комісією результатів виборів народних депутатів.

Враховуючи міжнародні стандарти забезпечення належного судового захисту учасників виборів, поняття виборчого спору має охоплювати в собі такі спори, які виникають під час виборчого процесу і пов'язаний з порушенням виборчого законодавства суб`єктами, які відповідно до законодавства можуть нести відповідальність за це порушення. При цьому, коло позивачів у таких справах є значно більшим, а відповідачами є всі, хто перешкоджає реалізації виборчих прав або порушує виборче законодавство.

Таким чином, виборчий спір повинен виникнути тільки у виборчому процесі, між визначеними законодавством сторонами, а його предметом можуть бути спірні правовідносини, які врегульовані виборчим законодавством.

Станом на 28.02.2017 р. (відповідь відділу ведення державного реєстру виборців Приморської РДА ОМР) та 24.05.2017 р. (дата звернення до суду) вибочий процес не розпочато, а тому відсутні підстави для застосування ст. 173 - 174 КАС України.

Крім того, за загальним правилом п.1 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі є відділ ведення Державного реєстру виборців Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яка згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування.

Згідно приписів ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено - обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Місцеве самоврядування є особливим видом управління, що забезпечує реалізацію права територіальних спільнот самостійно вирішувати питання місцевого значення, виходячи з інтересів громадян та грунтуючись на положеннях закону.

Як інститут громадянського суспільства, місцеве самоврядування:

- має децентралізований управлінський характер, оскільки не передбачає наявності ієрархічної структури;

- здійснює публічну владу на певній територіальній одиниці з метою прийняття та реалізації рішень місцевого характеру;

- є інститутом народовладдя, що забезпечує реалізацію питань місцевого значення самим суб'єктом самоврядування;

- здійснюється представниками населення, що мешкає на певній території, які обираються;

- є самостійним Інститутом, що організаційно відокремлений від державних структур і має недержавний характер;

- несе відповідальність за свою діяльність перед населенням і державою у разі невиконання чи порушення повноважень.

Конституція України визнає і гарантує місцеве самоврядування як інститут соціального управління та громадянського суспільства. Вона закріплює можливість представництва місцевих інтересів у органах самоврядування, встановлює власну матеріальну, фінансову та організаційно-правову базу місцевого самоврядування.

До представницьких органів місцевого самоврядування Конституція України відносить сільські, селищні і міські ради та їх виконавчі комітети; обласні та районні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ст. 140).

Відповідно до Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» систему місцевого самоврядування складають: територіальна громада; сільська, селищна, міська рада; сільський, селищний, міський голова; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (ст. 5). Цим же Законом визначені повноваження органів самоврядування у галузі бюджету, фінансів та цін (ст. 28); управління комунальною власністю (ст. 29); житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку (ст. 30); будівництва, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту (статті 31, 32); соціального захисту (ст. 34) та інші.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Згідно п.6 ч.3 ст.108 КАС України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому адміністративному суду, повертає позовну заяву позивачеві для подання до належного суду.

Керуючись ст.ст. 18, 108, 158-160 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу ведення Державного реєстру виборців Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про поновлення виборчих прав - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України він може звернутися з позовом до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Надіслати позивачу копію ухвали, позовну заяву та додані до неї документи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 - денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н.В.