Справа № 592/1264/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 р.Справа № 592/1264/17

Харківський апеляційний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 03 березня 2017 року по справі №592/1264/17 про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 03 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які зобов'язані бути перераховані на рахунок позивача - повернутий, з огляду на не усунення недоліків позовної заяви визначених в ухвалі суду про залишення заяви без руху від 24.02.2017 року.

Позивач, не погодившись з ухвалою від 03 березня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду. Апелянт наголошує на тому, що ним були виконанні недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі суду про залишення без руху його позову. В той же час, ним також була подана заява про звільнення від сплати судового збору, яку позивач обґрунтовував відсутністю матеріальної можливості на його сплату. Не зважаючи на це, судом без врахування положень ст..8 ЗУ «Про судовий збір» практики Европейського суду з прав людини, порушуючи принцип допуск до правосуддя безпідставно повернуто його позов.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів ч.1 ст.197 КАС України. В апеляційній скарзі позивач-апелянт просив провести розгляд справи у його відсутність, а справу розглянути в порядку письмового провадження. Подане позивачем клопотання про перенесення судового засідання на строк, достатній для виконання клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеконференції є безпідставним та необґрунтованим. Подане 22.05.2017 року клопотання про проведення судового розгляду в режимі відео конференції з огляду на положення ст..122-1 КАС України, за ухвалою суду було залишене без задоволення в зв'язку з поданням заяви пізніше ніж за сім днів до проведення судового засідання. Доводи щодо недотримання вимог щодо строків призначення справи та направлення ухвали про відкриття та про призначення, є безпідставними. Ухвали суду направлені позивачу в строк, як і призначення справи до розгляду відбулось в межах строку встановлених ч.1 ст.195-1 КАС України. Крім того, позивач фактично не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження. Від сторони відповідача надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги, просили ухвалу суду залишити без змін. Також просили розгляд справи провести у їх відсутність.

Колегія суддів з урахуванням, в тому числі стислих строків розгляду справи на ухвалу суду зазначає, що неявка сторін в судове засідання, які повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду та вирішення спірного питання за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2017 року, позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду в якому просив: стягнути матеріальну шкоду в розмірі 73170, 63 грн. та моральну шкоду в розмірі 36585, 31, які зобов'язані бути перераховані на рахунок позивача на загальну суму 109755, 94 грн..

24.02.2017 року ухвалою судді Ковпаківського районного суду позовна заява була залишена без руху. Залишаючи без руху, суд першої інстанції зазначив наступне: разом з позовною заявою позивач звернувся з клопотанням, згідно якого просив звільнити його від сплати судового збору, у зв'язку з тим, що він є пенсіонером та на протязі 25 років його не забезпечено особистим житлом, у зв'язку з чим, він несе додаткові витрати на наймання житла. Крім того, ОСОБА_1 вказував на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір». Суд вважав його клопотання необґрунтованими, оскільки крім тексту позову, позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовувалися заявлені вимоги, не надано було ні ухвали Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 р. по справі №14/196-09, ні доказів того, що Управлінням Пенсійного фонду України м.Суми за період з квітня 2013 р. по вересень 2014 р. незаконно стягнуто кошти з його пенсії, у зв'язку з чим він просив звільнити його від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

В зв'язку з чим, судом було запропоновано позивачеві сплатити судовий збір, виходячи з вимог майнового та немайнового характеру, та конкретизувати адресу місцезнаходження відповідача: з вул.Харківська, 35 на вул. Бандери, 43 в м.Суми.

01.03.2017 р. на усунення недоліків позивач подав заяву про звільнення його від сплати судового збору відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів». В заяві уточнив адресу відповідача.

За наслідками поданої заяви, суд першої інстанції з урахуванням статті 5 Закону України «Про судовий збір», відхилив посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів», з якого вбачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

Оскільки позивач ухвалу суду від 24.02.2017 р. не виконав і недоліки, зазначені в адміністративному позові, а саме: не надав доказів сплати судового збору щодо вимог майнового та немайнового характеру, то за таких обставин суд прийшов до переконання, що таку позовну заяву слід вважати неподаною та вона підлягає поверненню.

В той же час, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися з прийнятим судовим рішенням судом першої інстанції, а саме ухвалою від 03.03.2017 року, яку слід розглядати в тому числі, в контексті з ухвалою, від 24.02.2017 року про залишення позову без руху.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Тобто, суд вирішує певні питання на стадії відкриття провадження по справі, одним з яких, є встановлення відсутності недоліків позовної заяві та відповідності ст..106 КАС України.

Положеннями ст..106 КАС України, встановленні ряд вимог до позовної заяви. Окрім наведених вимог, відповідно до ч.3 цієї статті також встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Питання справляння судового збору врегульоване Законом України «Про судовий збір».

Ст.8 Закону встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене узгоджується з ст..88 КАС України, відповідно до якої, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі

Відповідно до частини 1 статті 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Виходячи з правового аналізу ст..108 КАС України, встановивши невідповідність позовної заяви ст..106 КАС України, суд повинен навести не лише перелік недоліків, а й конкретизувати їх. Тобто, в даному випадку стосовно судового збору, суд повинен був визначити не тільки характер відносин (майновий, немайновий), а також конкретний розмір судового збору з його обчисленням, що підлягав до сплати. Зазначене необхідно було б також і для вирішення питання щодо зменшення, звільнення від сплати судового збору.

В той же час, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції взагалі не визначено судовий збір, який підлягав до сплати за подання позову, та фактично не вирішене питання щодо можливого звільнення від нього, чи зменшення розміру, не наведені докази, які б могли б підтвердити незадовільний майновий стан позивача. Колегія суддів зазначає, що в даному випадку звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу, не є для суду першої інстанції, як обов'язкове при вирішенні питання при відкритті провадження по справі. Зазначене питання підлягає вирішенню в кожному конкретному випадку.

Крім того, як вбачається із змісту ухвали суду, якої залишалась позовна заява без руху, взагалі не зазначено способу усунення такого недоліку, як сплата судового збору з посиланням на реквізити його сплати. До того ж, не вирішене питання щодо клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, з підстав майнового стану.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність більш уважно підійти до перевірки на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справи, з огляду на предмет позовних вимог, що складає характер спору та підстав звернення до суду щодо належності розгляду позовної заяви в порядку адміністративного судочинства. Від вирішення цього питання, залежить питання щодо сплати судового збору. Як що ж, вирішити юрисдикційне питання приналежності розгляду позовної заяви на стадії відкриття не має можливості (що не виключено і під час розгляду справи), то слід вирішувати питання щодо сплати цього збору.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст.199 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала, з урахуванням положень ст..204 КАС України - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 204, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 03 березня 2017 року по справі №592/1264/17 про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.