Справа № 524/2278/17
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2278/17
Провадження 2-а/524/326/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

18.05.2017 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчук в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого Комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльність протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до Виконавчого Комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльність протиправною. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що в період з 20.10.2006 до 27.04.2010 працювала у Виконавчому комітеті Автозаводської районної ради м. Кременчука. За час роботи, її ніхто не ознайомлював із змістом колективного договору, а тому про своє право на отримання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати вона дізналась лише в 2016 році з публікації в ЗМІ. Під час звільнення відповідач не розрахувався з нею в повному обсязі, оскільки так і не виплатив матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2006 та 2009 рік.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила суд визнати неправомірною бездіяльність Виконавчого Комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в частині не виплати їй в 2006 та 2009 роках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати ; зобов'язати Виконавчий Комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука виплати їй за 2006 та 2009 роки матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати; зобов'язати Виконавчий Комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука подати до суду звіт про виконання судового рішення.

В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, Гордієнко Ю.А., в судове засідання не з'явився. Надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що у Виконавчого Комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука не існувало обов'язку виплачувати ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, оскільки остання не зверталась до роботодавця із відповідними заявами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Розпорядженням №182-0 від 20.10.2009 року ОСОБА_3 була призначена на посаду спеціаліста ІІ категорії по роботі з населенням за місцем проживання виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука. 27.04.2010 року вона звільнена з посади згідно розпорядження №30-0 від 19.04.2010 року. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_3

Нарахування та виплата позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2006, 2009 роки не здійснювалась.

Відповідно до ч.6 ст. 33 ЗУ «Про державну службу»(в редакції закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань

Частинами 3, 4 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування є місцевий бюджет.

Згідно з пп.3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268, передбачено право керівників органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про відпустки» право працівника на щорічні основну та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи настає після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві.

За змістом роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України від 16.10.2009 року № 620/13/84-09, рішення про надання такої матеріальної допомоги приймається керівником відповідного органу, виходячи з обставин, викладених у заяві працівника.

Враховуючи те, що постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» передбачено право працівників на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при наданні щорічної відпустки, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 була прийнята на роботу 20.10.2006 і у останньої, відповідно до ЗУ «Про відпустки», не виникало право на щорічну основну відпустку повної тривалості, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у 2006 році у щорічній основній та додатковій відпустках не перебувала, а тому не мала права на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2006 рік.

Згідно довідки ліквідатора з припинення діяльності Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, за час своєї роботи ОСОБА_1 у 2006 та 2009 роках не зверталась із заявами про необхідність виплати їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

За таких обставин, суд вважає, що у Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука не виникало обов'язку у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 такої допомоги.

Разом з тим, посилання позивача на її необізнаність із умовами колективного договору жодним чином не впливає на її права передбачені ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» та постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 86, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого Комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльність протиправною - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя Д.Д.Андрієць