Справа № 214/1436/17
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1436/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Зваді В.Л., Горбуновій Л.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Семенова Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Семенова А.С. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія АР № 735782 від 5 березня 2017 року; справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП щодо нього, позивача закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного

правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив наступне. Частина 3 ст. 288 КУпАП України передбачає право особи оскаржити до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду постанову органів державної влади та посадових осіб, до яких належать і органи патрульної поліції та їх посадові особи. 5 березня 2017 року інспектором винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Зазначеною постановою його, позивача, було визнано винним у порушенні пункту 9.8 Правил дорожнього руху (ПДР) України (далі за текстом «ПДР») та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Вказану постанову вважає необґрунтованою та винесеною із порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 5 березня 2017 року серії АР №735782, складеної інспектором, вбачається, що 5 березня 2017 року о 12 год. 40 хв. на трасі Н-23 Криворізького району, громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, керував автомобілем «Форд Фокус», номерний знак НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Форд») з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Якщо адміністративне правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу згідно ст. 258 КУпАП. Однак вважає, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому, позивачу, часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушує його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, якими не мав можливості скористатися. Наполягає, що його процесуальні права при такому розгляді справи грубо порушено. 5 березня 2017 року о 12 год. 40 хв. на трасі Н-23Криворізького району, він, позивач, дійсно керував автомобілем «Форд» з вимкненим ближнім світлом фар і був зупинений відповідачем, яким було повідомлено, що відповідно до п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Враховуючи відсутність в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів, порушення п. 9.8 ПДР було негайно усунуто ним, позивачем, на місці, шляхом увімкнення ближнього світла фар. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проте, згідно підпункту Г пункту 9.1. ПДР, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. В той же час диспозиція ч. 2 ст.122 КупАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. Водночас, статті 121-128, частини перша і друга статті 129, статті 139 і 140 КУпАП не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР як не увімкнення ближнього світла фар з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами. З огляду на це вважає, що відповідач мав притягнути позивача до відповідальності саме за ст. 125 КУпАП. Вказує, що, таким чином, відповідачем невірно кваліфіковано дії його, позивача, та помилково притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст. 7 КУпАП. Наполягає, що вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 - закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення саме за диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та пояснив, що 5 березня 2017 року дійсно рухався з вимкненим ближнім світлом фар, але були ввімкнені протитуманні фари, які можна вважати денним світлом фар.

Відповідач до суду не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. При цьому подав заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову та наводить наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п.9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Ним, відповідачем, під час патрулювання 5 березня 2017 року на трасі Н-23 Кривий Ріг - Кропивницький був помічений транспортний засіб «Форд», який рухався поза населеним пунктом з вимкненим ближнім світлом фар. Після чого, вищезазначений автомобіль був зупинений з дотриманням правил ПДР. Згідно зі ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як були помічені ознаки того що ОСОБА_1 порушив ПДР та був зупинений він, відповідач, підійшов до автомобіля, представився згідно з п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 цього ж закону, повідомив про причину зупинки. Після того попросив пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, ознайомив позивача зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. При цьому, запитав у позивача: «Чому керуєте транспортним засобом поза населеним пунктом з вимкненим ближнім світлом фар чи денними ходовими вогнями?», на що позивач відповів "Я забув, зараз все виправлю», але ж відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п. 2.3.(б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, виходячи з вищезазначеного водій не може забути виконувати вимоги ПДР. Під час розгляду справи від позивача ніяких клопотань не надходило. Доказом скоєння правопорушення був відеозапис з бодікамери та усні пояснення позивача. Після з'ясування усіх фактичних даних було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №735782 від 5 березня 2017 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Не погоджується з доводами позивача щодо того що він, відповідач, начебто невірно кваліфікував правопорушення вчинюване позивачем. Відповідно до п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. У випадку з позивачем в конструкції якого заводом виробником не передбачено денні ходові вогні, то він був зобов'язаний поза межами населеного пункту увімкнути ближнє світло фар. Наполягає, що проігнорувавши вимогу п. 9.8 ПДР, позивач здійснив правопорушення передбачене диспозицією ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. Відповідно до витягу на 2 арк. з інструкції по експлуатації автомобілю «Форд», ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів. В ПДР та КУпАП відповідальність передбачено з того моменту як транспортний засіб почав рух поза межами населеного пункту без ввімкнених денних ходових вогнів, або ближнього світла фар, тобто для уникнення відповідальності позивач був зобов'язаний увімкнути ближнє світло фар саме перед виїздом за межі населеного пункту, однак останній увімкнув його лише після зупинки працівниками поліції. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Наполягає, що він, відповідач, при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділі Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Наполягає, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав, факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, позовною заявою, в якій позивач погоджується з фактом порушення ним п. 9.8 ПДР. Вважає, що ним, відповідачем, винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП., яка встановлюють загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення та також ст. 33 КУпАП, переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Зазначає, що всі позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази постанова(а.с.4, 8), посвідчення (а.с.6), свідоцтво (а.с.7).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає допустимими наступні докази: постанову (а.с.4, 8), посвідчення (а.с.6), свідоцтво (а.с.7), які добуті з дотриманням вимог КАС України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належним доказом постанову (а.с.4, 8) так як вона стосується факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами посвідчення (а.с.6), свідоцтво (а.с.7), так вони стосується права позивача керувати автомобілем «Форд».

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає встановленими наступні обставини. При цьому суд керується вимогами ст.71 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач близько 12 год. 40 хв. 5 березня 2017 року на трасі Н-23 Криворізького району, керував автомобілем «Форд», з вимкненим ближнім світлом фар, при цьому з ввімкненими протитуманним фарами.

5 березня 2017 року близько 14 год. 40 хв. інспектор зупинив позивача та роз'яснив, що останній керує автомобілем з вимкненим ближнім світлом фар, після чого позивач пояснив, що забув, та відразу ввімкнув ближнє світло фари.

5 березня 2017 року інспектором відносно позивача була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП за те, що позивач близько 12 год. 40 хв. 5 березня 2017 року на трасі Н-23 Криворізького району, керував автомобілем «Форд», з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР.

Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган(посадова особа) повинні з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до п.9.8 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2011 року, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

У судовому зсідання встановлено, що до його зупинки, під час керування автомобілем, позивач рухався із ввімкненим світлом протитуманних фар, які є денними ходовими вогнями, тобто виконав вимоги ПДР.

Відповідач, який заперечує проти адміністративного позову, не довів що відповідач рухався без ввімкненого світла протитуманних фар.

Суд приходить до переконання, що таким чином, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектор діяв всупереч вказаним вимогам КУпАП, винесена ним постанова підлягає скасуванню.

Згідно до ст. 293 КУпАП, орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу. Відповідно до ст. 247 КУпАП, розпочате провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, не було встановлено підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, були наявні підстави для закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122,245,247,256,280 КУпАП, ст. ст. 6, 10, 86, 94, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Семенова Андрія Сергійовича - задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 5 березня 2017 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Семенова Андрія Сергійовича про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП - закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов