Справа № 815/6943/16    
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6943/16
УХВАЛА

18 травня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали заяви Головного управління Національної поліції в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2016 року по справі № 815/6943/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) і наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Національної поліції в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2016 року по справі № 815/6943/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) і наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якій заявник просить переглянути вищезазначену постанову суду у зв'язку із нововиявленими обставинами, скасувати її та ухвалити нове судове рішення, яким відрахувати від суми грошової компенсації за час вимушеного прогулу стягненої з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 (8521,50 грн.), грошові кошти у розмірі 7 831,14 грн., які були надані останньому Роздільнянським районним центром зайнятості під час перебування на обліку у якості безробітного.

Вимоги, яким повинна відповідати заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені ст. 248 КАС України.

Так, зокрема, ч.ч. 1-4 ст. 248 КАС України визначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається в письмовій формі.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд;

2) ім'я (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява;

4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи;

5) обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду;

6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

Заява підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

До заяви додаються копії заяви відповідно до кількості осіб, які брали участь у справі, та документ про сплату судового збору.

Предявлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених статтею 248 КАС України, з огляду на наступне.

В порушення ч.4 ст.248 КАС України, п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами не додано квитанцію про сплату судового збору у встановленому Законом розмірі. При цьому у прохальній частині заяви, заявник просить відстрочити сплату судового збору за подання заяви за нововиявленими обставинами на визначений судом строк, посилаючись на відсутність можливості своєчасної оплати суми судового збору за подання даної заяви в межах строку, встановленого КАС України. При цьому в обґрунтування вказаного клопотання не наданого жодного доказу.

Розглянувши вказане клопотання суд вважає за необхідне зазначити таке.

Законом України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач, не є субєктом на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Так, на думку судді, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виняткових обставин та не суперечити приписам чинного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно частини 2 ст. 87 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи дію принципу змагальності, це питання вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне скрутне матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Вищезазначені обставини свідчать, що на теперішній час у держаного органу відсутній правовий механізм сплати судового збору, який відповідає чинному Закону України «Про сплату судового збору» отже, позивач не потерпає від майнового стану, з урахуванням чого відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Крім того суд звертає увагу на те, що нову редакцію Закону України «Про судовий збір», яка набрала чинності з 01.09.2015 року прийнято за урядовим законопроектом, а тому суд вважає, що підстави для відстрочення заявнику сплату судового збору відсутні.

Згідно з ч.3 ст.250 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 248 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що заяву Головного управління Національної поліції в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 року по справі № 815/6943/16 слід залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 108, 245, 248, 250 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Одеській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Заяву Головного управління Національної поліції в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2016 року по справі № 815/6943/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) і наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати заявнику 5-ти денний строк для усунення недоліків поданої заяви з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у визначений судом строк, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня отримання ухвали.

Суддя С.О. Стефанов