Справа № 182/6573/16-а(2-а/0182/37/2017)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" травня 2017 р. справа № 182/6573/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року у справі №182/6573/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії., -

встановив:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 25.08.2016 року;

- зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах на підставі п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 03.08.2012 року, зарахувавши при призначенні пенсії в якості пільгового стажу за Списком №1 службу в Радянській армії за період з 15.05.1980 року по 21.06.1982 року, а також стаж роботи з 31.07.1978 по 28.04.1980 року та з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року в якості вогнетривника безпосередньо і постійно зайнятого на гарячих роботах по ремонту металургійних печей;

- зобовязати відповідача виплачувати призначену позивачу пенсію та виплатити заборгованість, що утворилась.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року позов задоволено, а саме:

- визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення";

- скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в

Дніпропетровській області № 18 від 25.08.2016 року;

- зобовязано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 03 серпня 2012 року, зарахувавши при призначенні пенсії в якості пільгового стажу за Списком №1 службу у Радянській армії з 15 травня 1980 року по 21 червня 1982 року, а також стаж роботи з 31 липня 1978 року по 28 квітня 1980 року, та з 06 серпня 1982 року по 01 червня 1987 року в якості вогнетривника безпосередньо і постійно зайнятого на гарячих роботах по ремонту металургійних печей;

- зобовязано відповідача виплачувати призначену позивачу пенсію та виплатити заборгованість, що утворилась.

Постанова мотивована тим, що надані позивачем документи підтверджують його право на отримання пенсії на підставі п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач, зокрема, зазначив, що згідно рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, №18 від 25.08.2016 року до пільгового стажу за Списком №1 зараховано період роботи позивача з 01.01.1986 року по 01.06.1987 рік. Таким чином, загальний стаж роботи позивача складає 36 років 7 місяців 7 днів, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 складає лише 1 рік 5 місяців 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Позивач просить призначити пенсію з 03.08.2012 року, але ніяких заяв щодо призначення пенсії до відповідача в цей час не надходило. Вперше заява позивача про призначення пенсії надійшла до відповідача 27.07.2016 року. Отже, вимоги щодо призначення пенсії з більш ранньої дати є незаконними, оскільки позивач пропустив строки звернення за призначенням пенсії.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач на підставі наказу №261 від 31.07.1978 року прийнятий на посаду вогнетривника третього розряду у Нікопольське спецуправління тресту "Дніпродомнаремонт".

28.04.1980 року на підставі наказу №162 від 28 квітня 1980 року позивач звільнений у звязку з призовом на службу до Радянської армії.

3 15 травня 1980 року по 21 червня 1982 року позивач служив в Радянській армії.

06 серпня 1982 року на підставі наказу №279 від 06.08.1982 року позивач прийнятий до Нікопольського спецуправління тресту "Дніпродомнаремонт", правонаступником якого є ВАТ "Металургчервіс", вогнетривником четвертого розряду, безпосередньо і постійно зайнятим на гарячих роботах по ремонту металургійних печей.

01 червня 1987 року на підставі наказу №157 від 01 червня 1987 року позивач звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.

27.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 25.08.2016 року підтверджено періоди роботи позивача з 01.01.1986р. по 01.06.1987р. для зарахування до пільгового стажу за Списком №1.

Рішення №18 від 25.08.2016 року мотивовано тим, що в довідках від 17.01.2014р. №36, №37 зазначено, що в документах архівного фонду ВАТ "Металург сервіс" ОСОБА_2 значиться: з 31.07.1978 р. (нак. від 24.07.1978р.) по 28.04.1980р. (нак. від 28.04.1980р. №162) - вогнетривником комплексної дільниці; з 06.08.1982р. (нак. від 06.08.1982р. №279) по 01.06.1987 (нак. від 01.06.1987р. №157) - вогнетривником комплексної дільниці, постійно зайнятим на гарячих роботах. В довідці архівного відділу від 26.07.2016р. №861 зазначено, що відомості нарахування заробітної плати за 1978-1980рр. та 1982-1985рр. на державне зберігання не передавались. Причина відсутності документів підтверджується актом про пожежу №8 від 02.02.1988р. У відомостях нарахувань заробітної плати вказана кількість відпрацьованих днів та сум нарахувань заявнику з січня 1986 року по червень 1987 року. Доплати за шкідливі умови праці, простої, бригадирство, сумісництво не здійснювались. Зайнятість заявника повний робочий день в шкідливих умовах праці підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати, в яких відображається кількість відпрацьованих днів та суми нарахувань. Для підтвердження пільгового стажу можуть надаватися копії наказів про надання чергових відпусток по рокам (про преміювання тощо).

Листом відповідача від 22.09.2016 року №12349/05/10 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки йому не вистачає необхідного пільгового стажу за Списком №1, а саме станом на 27.07.2016 року загальний стаж роботи позивача складає 36 років 7 місяців 7 днів, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком №1 - 1 рік 5 місяців 1 день.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- надані позивачем копії документів в своїй сукупності та взаємозвязку відповідають підтверджують факт роботи позивача за Списком №1, оскільки в цих документах зазначено професію, періоди роботи, умови роботи, номера наказів;

- позивач дійсно працював з 31 липня 1978 року по 28 квітня 1980 року та з 06 серпня 1982 року по 01 червня 1987 року на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці в якості вогнетривника безпосередньо і постійно зайнятого на гарячих роботах по ремонту металургійних печей, а у період з 15.05.1980 року по 21 червня 1982 року проходив службу у Радянській армії, що підтверджуються записами у його трудовій книжці, тому позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 незважаючи на те, що ВАТ "Металургсервіс" ліквідовано та відсутні первинні документи, які підтверджують саме пільгову роботу.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду щодо задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому особам, які набули право на пенсію після 1 січня 2004 року, пенсія обчислюється за нормами вказаного Закону.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, в записах трудової книжки позивача про роботу вогнетривником з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року та вогнетривником, зайнятим на гарячих роботах, з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

На час роботи позивача вогнетривником та вогнетривником, зайнятим на гарячих роботах, був чинний Список №1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, яким ці посади не були передбачені. Відповідно до цього списку були передбачені лише посади каменяра-вогнетривника на гарячих роботах.

Зазначені посади були включені до Списку №1, затвердженим постановою від Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. N10, який набув чинності коли позивач вже не працював вогнетривником.

Конституційний Суд України в пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що загальновизнаний принцип права про дію нормативно-правових актів у часі закріплено в частині першій статті 58 Конституції України. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому Конституційний Суд України роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що "вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце".

В постанові 7 травня 2012 року Верховний Суд України дійшов висновку про те, що "дія нормативно-правового акта - Списка № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, яким вперше віднесено до посад та робіт, які дають право на призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах, професію покрівельника, не може поширюватися на правовідносини, пов'язані з виконанням трудових функцій на цій посаді позивачем, які мали місце до набрання цим Списком чинності.

Таким чином, висновок касаційного суду у справі, яка розглядається, про відсутність у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі статтями 13, 100 Закону № 1788-XII, оскільки відповідно до законодавства, що діяло раніше, позивач не мав права на неї, припинив роботу до віднесення посади до Списку №2, є таким, що відповідає вимогам чинного на час виникнення спірних відносин законодавства".

З наведеного вбачається, що записи в трудовій книжці позивача не є підставою для зарахування періоду його роботи з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року та з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналогічне положення було закріплено п.23 "Положенням про порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсії", затвердженого Державним комітетом СРСР з праці та соціальних питань та секретаріатом загальносоюзної центральної ради професійних спілок від 12.09.1990 року N369/16-52, що діяло до набрання чинності зазначеним вище порядком.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637, також передбачено, що у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 року N18-1 (далі - Порядок N18-1).

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія) (п.3 Порядку N18-1).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань (п.4 Порядку N18-1).

Згідно п.6 Порядку N18-1 одним з основних завдань Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку;

Відповідно до п.11 Порядку N18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі,- інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації" (у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Позивач не надавав суду або відповідачу уточнюючих довідок для підтвердження спеціального трудового стажу з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року та з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року за Списком №1 або інших документів, які можуть підтверджувати виконання у ці періоди робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для зарахування періодів роботи позивача з 31.07.1978 року по 28.04.1980 року, з 06.08.1982 року по 01.06.1987 року та служби в Радянські армії за період з 15.05.1980 року по 21.06.1982 року до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, та призначення позивачу пенсії відповідно до п."а" 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Слід також зазначити, що суд першої інстанції, задовольняючи позов в частині скасування рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 25.08.2016 року, не прийняв до уваги, що п.16 Порядку N18-1 передбачає можливість оскарження рішень Комісії в судовому порядку, але в цій справі Комісія не є відповідачем, тому суд не мав вирішувати питання щодо рішення субєкта владних повноважень, що не є відповідачем у справі.

Також, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не мотивував своє рішення щодо призначення пенсії позивачу з 03.08.2012 року.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст.202 КАС України.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року у справі №182/6573/16-а скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов