Справа № 812/615/16
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2017 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, ліквідаційної комісії Міловського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Луганській області про визнання незаконним звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 1 березня 2017 року залишив без змін ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2016 року про залишення без розгляду адміністративного позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції частини третьої статті 99 цього Кодексу у подібних правовідносинах, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 25 листопада 2016 року, 9 березня 2017 року (справи №№ К/800/32182/16, К/800/36831/15).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Як убачається зі змісту заяви і тексту судового рішення, яке оспорюється, суд касаційної інстанції проаналізував положення статі 99 КАС в поєднанні із нормами іншого закону, які встановлюють строк звернення до суду за захистом порушеного права, і в контексті конкретних спірних правовідносин дійшов висновку про недотримання заявником тримісячного строку оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

У наданому для порівняння рішенні від 25 листопада 2016 року міститься посилання на статтю 100 КАС, проте визначальними нормами права, на підставі яких суди попередніх та касаційної інстанцій у цій справі вирішили питання про пропуск працівником строку звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з роботи, були статті 47, 116, 117 і частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України. Понад те, у цій ухвалі суд касаційної інстанції обґрунтував свою згоду із рішеннями судів попередніх інстанцій, постановлених по суті спору, а не з процесуальним рішенням про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Ухвала Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року не може бути прийнятним посиланням на підтвердження неоднаковості у правозастосування, оскільки у справі, в якій ухвалене це рішення, суд інстанції не прийняв остаточного рішення, а з огляду на неповноту фактичних обставин справи скасував рішення суду апеляційної інстанції із направленням її на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З наведеного випливає, що на підтвердження неоднаковості у правозастосуванні додані судові рішення, з яких одне ухвалено за інших фактичних обставин, а інше - без правового висновку відмінного від правової позиції оскарженого рішення.

Такі обставини унеможливлюють прийняття рішення про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, ліквідаційної комісії Міловського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Луганській області про визнання незаконним звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2017 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.Б. Прокопенко