Справа № 803/596/17
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Справа № 803/596/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 168 683,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 23.03.2017 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 168 683,50 грн.: з яких: 111 889,00 грн. - основний платіж, 56 794,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

Луцька ОДПІ просить стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України податковий борг в сумі 168 683,50 грн.

В судове засідання представник позивача не прибула, в поданому до суду 25.05.2017 року клопотанні розгляд справи просила проводити без участі представника Луцької ОДПІ (а.с.26).

Відповідач в судове засідання не прибув, свого представника не направив, не повідомив суд про причини неприбуття, заперечення на позов не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, хоча повістка була вручена відповідачу 20.05.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.22).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, справу судом розглянуто та вирішено на підставі наявних у ній доказів, за відсутності осіб, що беруть участь в справі, та згідно з ухвалою суду від 25.05.2017 року в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Сума грошового зобов'язання, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, був зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.01.2002 року та взятий на облік як платник податків у Луцькій ОДПІ. Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що 30.12.2016 року державним реєстратором внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. (а.с.14-15).

Органи доходів і зборів проводять процедури зняття з обліку платників податків - фізичних осіб-підприємців відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року №462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за №503/25280 (Порядок обліку).

Відповідно до підпункту 1 пункту 11.22 Порядку обліку підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки.

Відповідно до підпункту 4 пункту 11.22 Порядку обліку державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до пункту 97.3 статті 97 ПК України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Отже, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження такої діяльності.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 168 683,50 грн.: з яких: 111 889,00 грн. - основний платіж, 56794,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції,

Заборгованість по податку на додану вартість виникла внаслідок нарахування грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням №/1 від 23.12.2010 року на суму 168 683,50 грн. (а.с.8).

Дана заборгованість підтверджується розрахунком податкового боргу по платежах до бюджету (а.с.7), зворотнім боком облікової картки по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (а.с.12-13,24) та довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету (а.с.6).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вищевказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось у судовому порядку.

Так, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2011 року у справі №2а/0370/279/11 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 23.12.2010 року №/1 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2017 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 року у справі №2а/0370/279/11, скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено: визнано нечинним податкове повідомлення-рішення від 23.12.2010 року №/1. Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 року у справі №2а/0370/279/11 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року - скасовано, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2011 року - залишено в силі (а.с.10-11).

Постанова Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2011 року у справі №2а/0370/279/11 набрала законної сили 16.03.2016 року, а отже податкове повідомлення-рішення від 23.12.2010 року №/1 є чинним.

Таким чином, станом на 23.03.2017 року загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 становить 168 683,50 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України Луцькою ОДПІ надсилалась відповідачу податкова вимога від 12.10.2016 року №14242-17, яка відповідачем отримана 12.10.2016 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 на корінці податкової вимоги (а.с.9).

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу, доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктами 95.1-95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави податкового боргу в сумі 168 683,50 грн.

Керуючись статтями 122, 128, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави податковий борг в сумі 168 683,50 грн. (сто шістдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні) 50 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук