Справа № 817/569/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2017 р.Р і в н еСправа №817/569/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 21.03.2017 за ОСОБА_1 перед бюджетом рахується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24грн. Вказаний борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

У судове засідання позивач не прибув, адміністративний позов містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач заперечень суду не надав, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений з урахуванням вимог ст.ст.33, 35 КАС України належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин, з урахуванням вимог ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 та ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, та без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06.11.2007 громадянину ОСОБА_1 на підставі договору оренди №040758800 було передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 10339кв.м для будівиництва та обслуговування виробничо-будівельної бази по вул.Михайла Старицького, 21-А у м.Рівному, строком на 50 років, відповідно до якого орендар (відповідач) зобов'язався сплачувати орендну плату у сумі 28755,98грн. в рік.

Станом на 21.03.2017 за ОСОБА_1 рахується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24грн., який виник в результаті невиконання договірних зобов'язань щодо оплати, та на підставі податкових повідомлень- рішень форми "Ф" від 20.06.2014 №7337-15 в сумі 74504,18грн. та від 31.08.2015 №8545648 в сумі 86549,55грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДФС у Рівненській області для ОСОБА_1 було сформовано та надіслано першу податкову вимогу форми "Ф1" від 19.08.2009 №1/71 на суму 17027,22грн. та другу податкову вимогу форми "Ф2" від 29.08.2009 №2/463 на суму 17027,22грн.

Вказані податкові вимоги отримані відповідачем 25.07.2009 та 05.11.2009 відповідно, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: розрахунком виникнення податкового боргу станом на 21.03.2017 (а.с.5), карткою особового рахунку платника (а.а.с.6-7), корінцями податкових вимог форми "Ф1" від 19.08.2009 №1/71 та форми "Ф2" від 29.08.2009 №2/463 (а.с.8), договором оренди №040758800 з додатками (а.а.с.9-12), корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 31.08.2015 №8545648 (а.с.13), податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" від 20.06.2014 №7337-15 (а.с.14).

Стаття 67 Конституції України передбачає обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В силу вимог ст.ст.10, 265, 269-289 Податкового кодексу України, плата за землю (у тому числі орендна плата за земельні ділянки) є складовою частиною податку на майно, який належить до місцевих податків і зборів, встановлюється місцевими радами та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції органів податкової служби, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Згідно з п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Відповідно до п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з п.286.2. ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

За змістом п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом з причин, пов'язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Оскільки відповідач не оскаржував податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, то загальна сума податкового боргу є узгодженою і підлягає сплаті.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний №) до місцевого бюджету м.Рівного Рівненської області податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24грн. (двісті вісімдесят п'ять тисяч сімдесят дев'ять гривень двадцять чотири копійки)

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щербаков В.В.