Справа № 554/9167/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.05.2017 Справа № 554/9167/16-а
Справа № 554/9167/16-а
Провадження № 2-а/554/305/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 жовтня 2016 року в приміщенні адміністративної будівлі Управління патрульної поліції у м. Полтаві відповідачем винесено постанову серії АР № 156661 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Зі змісту постанови слідує, що 15 жовтня 2016 року, близько 12 год. 55 хв., по вул. Шевченка, 67 в м. Полтаві, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушник в порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України не надав переваги в русі пішоходам, які рухалися по нерегульованому пішохідному переході, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення як 15 жовтня 2016 року по вул. Шевченка в м. Полтаві, так і при повторному розгляді справи 27 жовтня 2016 року Відповідач не надав йому можливості скористатися допомогою адвоката та не забезпечив можливість ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Вважає, що не складання протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним доказом у справі, унеможливлює подання ним клопотання про виклик свідків та надання письмових пояснень, що є грубим порушенням вимог ст. ст. 254, 258 КУпАП.

Крім того, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не міститься відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому можна ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Зазначає, що вказані порушення мали місце і в ході повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення 27 жовтня 2016 року, оскільки відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, натомість Відповідачем проігноровано викладені ним обставини, які виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, що і стало підставою звернення його до суду з адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснення надав аналогічні змісту позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що постанова серії АР № 156661 від 27 жовтня 2016 року є законною та обґрунтованою.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 в суді позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, зазначаючи, що позивач допустив інкриміноване йому порушення Правил, що було безпосередньо виявлено відповідачем, а тому у визначеній законом процедурі був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, про що було винесено відповідну постанову.

Заслухавши пояснення сторін, обєктивно дослідивши надані ними докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до постанови серії АР № 156661 від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1, 15 жовтня 2016 року, близько 12 год. 55 хв., по вул. Шевченка 67 в м. Полтава керував автомобілем НОМЕР_1 та в порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі пішоходам, які рухалися по нерегульованому пішохідному переході, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту вищезазначеної постанови, що знайшло своє підтвердження і вході судового розгляду справи, слідує, що позивачу були розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист, розяснено положення ст. 63 Конституції України, про що свідчить його підпис, а тому суд не приймає до уваги твердження позивача про порушення його прав цій частині ( а. с. 6, 7).

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Допитана в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_4 пояснила, що 15 жовтня 2016 року, близько 12 го. 50 хв., вона разом з своїм 5-річним сином переходила дорогу по вул. Шевченка, 67 в м. Полтаві. В цей час автомобіль НОМЕР_2 не пропустив їх на пішохідному переході, що змусило її з сином різко зупинитися, щоб не потрапити під колеса цього автомобіля.

Вказані обставини підтвердив під час допиту в суді свідок ОСОБА_5, який разом з інспектором Блохою Р. А. 15 жовтня 2016 року патрулював в м. Полтаві. З йорго пояснень слідує, що при наближенні їх до нерегульованого Т-подібного перехрестя вул. Крамського з вул. Шевченка в м. Полтаві він помітив, як автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу в русі пішоходам, а саме матері та дитині, які знаходилися посередині переходу, що змусило їх різко зупинитися, з метою уникнення удару.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якої віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, а тому твердження позивача про допущення інспектором процесуальних порушень в цій частині суд знаходить надуманими.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить законною та обгрунтованою постанову серії АР № 156661 від 27 жовтня 2016 року та приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України , суд,

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 25 травня 2017 року.

Суддя А. Г. Савченко