Справа № 815/2910/17
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/2910/17

Справа № 815/2910/17

УХВАЛА

26 травня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали адміністративного позову Міністерства оборони України, Оперативного командування «Південь», Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Одеської обласної ради, Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність, визнання неправомірним та скасування рішення від 26.04.2012 року № 445-VI, визнання неправомірним та скасування наказу від 09.03.2017 року № 8, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Міністерства оборони України, Оперативного командування «Південь», Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Одеської обласної ради, Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність, визнання неправомірним та скасування рішення від 26.04.2012 року № 445-VI, визнання неправомірним та скасування наказу від 09.03.2017 року № 8.

Відповідно до ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

З огляду на зміст адміністративного позову та доданих до нього документів суду не зрозуміло в чому полягає порушення прав кожного з позивачів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, суд вважає за необхідне кожному позивачу в адміністративному позові чітко вказати та обґрунтувати з посиланнями на норми діючого законодавства в чому полягає його порушене право. На підтвердження вказаних обставин надати відповідні докази.

Згідно з ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Крім того, зі змісту позову незрозуміло про наявність підстав для звернення позивачів до суду за захистом своїх прав та інтересів в одному спільному провадженні. Будь-яких обґрунтувань з цього приводу позивачі в адміністративному позові не наводять.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій, стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю, виконання зупиненої чи невчиненої дії, встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Також, суд вважає за необхідне кожному з позивачів в адміністративному позові конкретизувати позовні вимоги до кожного з відповідачів та привести їх у відповідність до ст.105 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Згідно з ч.3 ст.21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачам в адміністративному позові обґрунтувати в чому полягає пов’язаність позовних вимог між собою, які заявлені в позовній заяві.

Також, зі змісту позову незрозуміло коли позивачі дізналися про їх порушене право.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, суд вважає за необхідне кожному позивачу в адміністративному позові вказати та обґрунтувати коли вони дізналися про їх порушене право. На підтвердження вказаних обставин надати відповідні докази.

Також, суд встановив, що адміністративний позов підписаний представниками позивачів.

Відповідно до ч.5 ст.106 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таким чином, суд вважає за необхідне в адміністративному позові вказати ім'я представників, їх поштові адреси, а також номери засобів зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі є.

Також, суд встановив, що позивачі до поданого адміністративного позову надали квитанції від 23.02.2017 року № 17 та від 27.12.2016 року № 342 про сплату судового збору в загальній сумі 4800,00 грн.

Згідно з ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, суд вважає за необхідне кожному з позивачів доплатити судовий збір відповідно до заявлених позовних вимог. Зазначені документи про сплату судового збору також надати до суду.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду уточнень до адміністративного позову з відповідними додатками для суду та відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачам наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 87, 105, 106, 107, 108, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали позивачами. В іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачам.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачам.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко