Справа № 805/529/17-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - Чебанов Олександр Олегович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року справа № 805/529/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання - Челаховій О.О., за участю представника відповідачів - Тернинко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДФС у Донецькій області та Державної фіскальної служби України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 805/529/17-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2), в якому просив зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України та Державну фіскальну службу України здійснити донарахування та виплату недорахованої одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності другої групи.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 805/529/17-а адміністративний позов було задоволено частково, внаслідок чого: зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області здійснити донарахування та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв'язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою на підставі ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII в редакції від 26.10.2014 року та в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, згідно ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII в редакції від 28.06.2015 року; в інший частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні підтримала доводи апеляційних скарг та просила їх задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, дослідивши доводи апеляційних скарг, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Відповідно довідки 10 ААВ № 438849 від 27.10.2014 року, позивачу з 17.09.2014 року встановлена друга група інвалідності, захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Довідкою 10 ААА № 014751 від 02.12.2014 встановлено, що позивач з 17.11.2014 року втратив 80% професійної працездатності.

Згідно довідки АВ № 0596540, позивачу з 01.11.2015 року встановлено другу групу інвалідності, причина: захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

На підставі Наказу від 29.09.2014 року № 168-о, позивача було звільнено зі служби у відставку за п.п. "б" п. 65 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС від 29.07.1991 року № 114; виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262 тощо.

Погодженим висновком від 20.10.2015 року, позивачу призначена грошова допомога в розмірі 69 880, 32 грн.

Спірним моментом даної справи є розмір грошової дороги, яка повинна бути сплачена позивачу, у зв'язку з отриманням інвалідності, що настала в період проходження служби в ОВС.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України та одноразової грошової допомоги в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком з огляду на наступне.

Як вже зазначалося, Наказом від 29.09.2014 р. № 168-0 ОСОБА_3 було звільнено за п.п. «б» п. 65 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ УРСР від 29.07.1991 р. № 114.

Даний наказ видано на підставі рапорту позивача та Свідоцтва про хворобу № 1075 від 17.09.2014 р.

Позивач звернувся до ГУ ДФС у Донецькій області з заявою (рапортом) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності на підставі акту огляду МСЕК № 821 від 01.10.2015 та визначення другої групи інвалідності. До заяви було додано довідку МСЕК від 01.10.2015 серії 10 ААА № 014783. Відповідно до зазначеної довідки від 01.10.2015 ступінь втрати професійної працездатності позивача визначена у відсотках 80% з 17.11.2014, захворювання пов'язане з проходженням служби в ОBC відповідно до Постанови КМУ від 12.05.2007 № 707.

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 438849 позивачу встановлено другу групу інвалідності через захворювання, пов'язане з виконанням службових обов'язків з 17.09.2014 року.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній на час встановлення позивачу інвалідності) було визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707 (Далі - Порядок 707).

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку 707 установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам І групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам ІІ групи: трирічного грошового забезпечення - інвалідам ІІІ групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Згідно п. 7 Порядку 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Окрім того, згідно з положеннями статті 23 Закону України «Про міліцію», якщо працівник міліції та члени його сім'ї одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат.

Отже, враховуючи, що позивачу була встановлена друга група інвалідності з 2014, що та ступінь втрати працездатності визначено відповідним органом - 80%, на підставі ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 707 ОСОБА_3 було нараховано грошову допомогу у сумі 69880,32 грн.

Колегія суддів зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб була визначена Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції», який набрав чинності з 12 березня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно рішення Конституційного суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позивачу інвалідність через захворювання, пов'язане з виконанням службових обов'язків як вже зазначено, встановлена з 2014 року, а редакція частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» набрала чинності лише 12 березня 2015 року і немає зворотної дії, тому її положення не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли до цієї дати.

Отже, з огляду на зазначені норми закону, позивач не має законних підстав для отримання допомоги у розмірі, встановленому згідно із частиною 6 статті 26 Закону України «Про міліцію» в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року № 208-VІІІ.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції своїм рішенням зобов'язав відповідачів нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_3 за тих самих підстав двічі, а саме: за нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію», в редакції станом на 26.10.2014 та за нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію», в редакції станом на 28.06.2015.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах спростовують висновки суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нової постанови.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДФС у Донецькій області та Державної фіскальної служби України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 805/529/17-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 805/529/17-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 24.05.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов