Справа № 812/439/17
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/439/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом за позовом Луганської обласної державної адміністрації до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Луганської обласної державної адміністрації (далі також позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі також відповідач), в якому позивач просив суд скасувати постанову від 28.02.2017 ВП 51444935 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про накладання штрафу на Луганську обласну державну адміністрацію.

В обґрунтування позову зазначено, що 09.03.2017 на адресу позивача надійшла постанова від 28.02.2017 ВП 51444935 про накладання штрафу за невиконання рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі № 812/1676/15 за часткове невиконання виконавчого листа, виданого 10.06.2016 Донецьким апеляційним адміністративним судом у справі № 812/1676/15. Позивач стверджує про неможливість поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації з незалежних від боржника причин, тому як у виконавчому листі в якості боржника визначено не відповідача (відповідачів) у справі, а зовсім іншу юридичну особу, яка взагалі не брала участі у її розгляді - Луганську обласну державну адміністрацію, хоча у справі № 812/1676/15 відповідачами є Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації і Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, тобто структурні підрозділи облдержадміністрації, які є юридичними особами публічного права. Позивач посилався на Закон України «Про виконавче провадження» де зазначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Також зазначив, що виконавчий лист не відповідає змісту резолютивної частини постанови, оскільки в останній йдеться про поновлення ОСОБА_2М, на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації, а у виконавчому листі у якості боржника зазначено Луганську обласну державну адміністрацію, яка не брала участі у справі, і у структурі якої не існує такого структурного підрозділу як Відділ з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації. Позивач зазначає, що Луганська обласна державна адміністрація не виступала стороною у справі, дані про неї як учасника процесу у справі відсутні, тому вона не може виступати і стороною виконавчого провадження у цій справі. Також Луганська обласна державна адміністрація не приймала рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади, отже й прийняти рішення про поновлення його на роботі вона не вправі. Позивачу надсилались вимоги про негайне виконання рішення суду, однак Луганська обласна державна адміністрація повідомляла державного виконавця про неможливість виконання рішення суду з поважних причин, а саме можливості поновити ОСОБА_2 на посаді в Луганській обласній державній адміністрації через відсутність такої посади у штаті. З огляду на, що позивач вважає, що рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації не виконано із незалежних від боржника причин, постанова від 28.02.2017 ВП 51444935 про накладання штрафу на Луганську обласну державну адміністрацію винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник позивача у судове засідання не прибув надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав письмові заперечення (а.с. 34-37), в яких заначив, що 15.06.2016 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов виконавчий лист Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.06.2016 № 812/1676/15, згідно якого негайному виконанню підлягає поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року. Державним виконавцем 17.06.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Направлялись вимоги боржнику щодо стану виконання рішення суду та попереджено про наслідки невиконання рішення суду. Луганська обласна державної адміністрації з якої надавали відповіді на вимоги в яких зазначала, що боржник позбавлений можливості добровільно виконати рішення через те, що судове рішення є незрозумілим та підлягає роз'ясненню, у зв'язку з чим 08.08.2016 державним виконавцем, направлено заяву до Донецького апеляційного адміністративного суду, щодо роз'яснення судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 № 812/1676/15 відмовлено у роз'яснені судового рішення. Після чого державним виконавцем, неодноразово направлялися відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги боржнику щодо стану виконання рішення суду та попереджено про наслідки невиконання рішення суду. У звязку з невиконанням рішення суду 28.02.2017 державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн, яку направлено боржнику для виконання. Вважає, що постанова винесена на законних підставах а тому просив суд відмовити у задоволені адміністративного позову повністю.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72, КАС України суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 17.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Донецьким апеляційним адміністративним судом від 10.06.2016 № 812/1676/15 щодо негайного виконання поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року (а.с. 68,69).

24.06.2016 державним виконавцем, відповідно до ст. ст. 5, 11 Закону України "Про виконавче провадження", винесено вимогу щодо стану виконання рішення суду, яку направлено на адресу Луганської обласної державної адміністрації та попереджено про наслідки невиконання рішення суду (а.с. 65).

Луганською обласною державною адміністрацією 02.07.2016 надано відповідь на вимогу державного виконавця, в якій зазначено про неможливість виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації із незалежних від Луганської обласної державної адміністрації причин, а також позивач просив звернутись до Донецького апеляційного адміністративного суду із заявою про розяснення рішення від 08.06.2016 у справі 812/1676/15 (а.с. 20).

22.07.2016 державним виконавцем повторно винесено вимогу про надання інформації щодо стану виконання рішення суду, яку направлено на адресу Луганської обласної державної адміністрації та попереджено про наслідки невиконання рішення суду (а.с. 63).

Позивач листом від 02.08.2016 повідомив державного виконавця про неможливість виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації із незалежних від Луганської обласної державної адміністрації причин, а також просив державного виконавця звернутись до Донецького апеляційного адміністративного суду із заявою про розяснення рішення від 08.06.2016 у справі 812/1676/15 (а.с. 60-62).

Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області подано заяву до Донецького апеляційного адміністративного суду щодо розяснення рішення від 10.06.2016 у справі № 812/1676/15 (а.с. 56-59).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 відмовлено у розяснені постанови суду від 08.06.2016 у справі 812/1676/15 (а.с. 100-101).

24.10.2016 державним виконавцем, винесено вимогу яку направлено на адресу Луганської обласної державної адміністрації щодо стану виконання рішення суду та попереджено про наслідки невиконання рішення суду (а.с. 50-51).

Луганська обласна державна адміністрація листом від 08.11.2016 повідомила державного виконавця про неможливість виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації із незалежних від Луганської обласної державної адміністрації причин (а.с. 48-49).

28.02.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Луганську обласну державну адміністрацію у розмірі 5100 грн (а.с. 39).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Згідно з вимогами частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону № 1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З вищевказаних норм вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Так, зі змісту виконавчого листа виданого Донецьким апеляційним адміністративним судом від 10.06.2016 № 812/1676/15 вбачається, що негайному виконанню підлягає поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року.

Обґрунтовуючи неможливість виконати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді позивач зазначив, що ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу з питань розпорядження водними обєктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними обєктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації, в той час як відповідно до виконавчого листа негайному виконання підлягає поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними обєктами Луганської обласної державної адміністрації.

При цьому, судом встановлено, що Луганська обласна державна адміністрація є юридичною особою та не має у своєму складі жодного відокремленого підрозділу, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації та Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації є самостійними юридичними особами.

Саме у складі вказаних юридичних осіб існував та на даний час, з урахуванням відповідних змін, існує Відділ з питань розпорядження водними обєктами, начальником якого на день звільнення працював ОСОБА_2

Зазначені обставини наведено позивачем у листах державному виконавцю про неможливість виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі № 812/1676/15 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними об'єктами Луганської обласної державної адміністрації, як обставини неможливості виконання рішення суду з незалежних від боржника причин.

Вказані обставини, на думку суду, є обєктивними та поважними, перешкоджають виконанню судового рішення.

Суд зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.05.2017 постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі № 812/1676/15 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

При цьому, суд касаційної інстанції вказав, що суд апеляційної інстанції не врахував положень частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України, згідно яких у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Крім того, позивача було звільнено з посади начальника відділу з питань розпорядження водними обєктами управління з питань земельних відносин та розпорядження водними обєктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації, в той час як постановою суду апеляційної інстанції позивача поновлено на посаді начальника Відділу з питань розпорядження водними обєктами Луганської обласної державної адміністрації.

Отже, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.05.2017 встановлено неможливість виконання Луганською обласною державною адміністрацією постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі № 812/1676/15 з об'єктивних причин.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем при звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн, таким чином судовий збір на користь позивача необхідно стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Луганської обласної державної адміністрації задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 28.02.2017 ВП 51444935 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про накладання штрафу на Луганську обласну державну адміністрацію у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (код 34941884) на користь Луганської обласної державної адміністрації (код 00022450 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_3