Справа № 809/12/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3071/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2017 року позивач - Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулась в суд з позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у якій з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 41-42) просила стягнути в дохід державного бюджету України податковий борг у сумі 13141, 37 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в ході проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлено здійснення суб'єктом господарювання, що не має статусу господарського харчування, продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, а також здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, чим порушено вимоги ст.15-3 ЗаконуУкраїни від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854, та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», що мало наслідком прийняття контролюючим органом рішення від 01.07.2016 № про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 16800 грн, в тому числі за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу субєкта господарювання громадського харчування 6800,00 грн, за торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні 10000,00 грн.

Оскільки відповідачем частково сплачено штрафні санкції, стягненню в судовому порядку підлягає 13 141,37 грн, в тому числі 13 000,00 грн - за основним платежем та 141,37 грн - пеня, яка була нарахована відповідачу в зв'язку з несвоєчасною сплатою штрафних санкцій.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 6341 (шість тисяч триста сорок одна) грн 37 коп. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що з урахуванням часткової сплати штрафних санкцій, за відповідачем облікуться податковий борг в сумі 13141,37 грн. Водночас суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки 22.06.2016 здійснення торгівлі пивом за адресою місця торгівлі, яка зазначена у виданій ліцензії серії АА№001418 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, відповідачем не порушено вимоги ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", відтак відсутні підстави для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених абз. 9 ч. 2 ст. 17 цього Закону у розмірі 6 800 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до пп. 191.1.16 п.19 1 ст. 191 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 22 червня 2016 року на підставі наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 15.06.2016 №600 та згідно направлень на перевірку від 15.06.2016 №731, 732 в присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено перевірку належної відповідачу господарської одиниці магазину «Папороть», в ході проведення якої виявлено ряд порушень, про що складено акт (довідку) фактичної перевірки 22.06.2016 №71/09-19-21-11/1/НОМЕР_1 (а.с.11-12).

Подаковими органом встановлено факт здійснення відповідачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями - вином "Портвейн 333" 0,7 л, міцністю 17,5 % по ціні 23 грн за пляшку, що є нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну на такі напої - 27 грн. Крім того, контролюючим органом встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу господарського харчування, зокрема - пива "Микулинецьке" на розлив, ємкістю 0,5 л по ціні 10 грн, чим порушено вимоги ст.15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

В наданих письмових поясненнях від 22.06.2016 відповідачем підтверджено продаж алкогольного напою - вина "Портвейн 333" 0,7 л за ціною, нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну, та продаж алкогольного напою - пива "Микулинецьке" на розлив, ємкістю 0,5 л по ціні 10 грн (а.с.48).

На підставі вказаного акта перевірки Коломийською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення від 01 липня 2016 року №, яким до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 16800,00 грн, в тому числі за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу субєкта господарювання громадського харчування 6800,00 грн, за торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні 10000,00 грн.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» №1516-17 від 25.08.2016, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків за погодженими грошовими зобов'язаннями станом на 24.08.2016 становила 16800 грн. Вказану вимогу надіслано контролюючим органом у встановленому законом порядку та у звязку з поверненням згідно довідки поштового відділення ф.20 з відміткою «за закінченням терміну зберігання» вважається врученою відповідачу (а.с.14-15).

З урахуванням часткової сплати штрафних санкцій, за відповідачем облікується податковий борг в сумі 13 141, 37 грн (а.с.43).

Оскільки вказане податкове зобовязання відповідачем не сплачено в повному обсязі, Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулась в суд з позовною заявою про його стягнення в дохід державного бюджету України в судовому порядку.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Згідно із пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені є контролюючий орган.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров»я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною четвертою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 (далі - Порядок № 790), визначає механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

В силу п.5 Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 790 фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». До суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно з ч.2 ст.17 Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі - 6800 гривень; у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - це ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари, а мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Статтею 18 Закону встановлено, що Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» 30 жовтня 2008 року №957 визначено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

На момент проведення перевірки відповідно до Постанови КМУ №957 мінімальна роздрібна ціна вина у скляній тарі місткістю 0,7 л визначена в розмірі 27,00 грн.

Натомість, контролюючим органом в ході перевірки встановлено факт продажу відповідачем пляшки вина «Портвейн 333», місткістю 0,7 л та міцністю 17,5 % по ціні 23 грн, тобто мала місце реалізація товару за ціною, нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну на цей товар.

Оскільки позивачем доведено факт порушення відповідачем вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30 жовтня 2008 року № 957 та вказане не заперечується відповідачем, рішення від від 01 липня 2016 року № в частині застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 10000,00 грн є правомірним, а позовні вимоги про їх стягнення є підставними та обґрунтованими.

Водночас перевіркою відповідача встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу господарського харчування, зокрема реалізація пива "Микулинецьке" на розлив, ємкістю 0,5 л по ціні 10 грн.

Як наслідок, у звязку з порушенням частини 1 та 6 статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме, здійснення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 продажу пива на розлив для споживання на місці у невизначених для цього місцях торгівлі, до відповідача рішенням від 01.07.2016 № застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Так, в розумінні ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

При цьому місцем торгівлі є місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв.м, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Слід зазначити, що за приписами п. 11 ч.1 ст.15-3 цього Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

За порушення вимог статті 15-3 цього Закону, а саме: продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі до суб'єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі 6 800 гривень (абз.9 ч.2 ст.17 Закону).

Відповідно до ч.6 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями регулюється також Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, підприємства чи спеціалізовані відділи (секції) магазинів споживчої кооперації, а також підприємства громадського харчування.

Судом встановлено, що магазин «Папороть», що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, в якому було встановлено порушення ст. 15-3 Закону, є господарською одиницею з універсальним асортиментом товарів, про що свідчить наявність ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АА №001418 та ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії АА №001700 (а.с.11).

Таким чином, здійснюючи 22.06.2016 торгівлю пивом за адресою місця торгівлі, яка зазначена у виданій ліцензії серії АА №001418 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, відповідачем не було порушено приписи ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", як було зазначено в акті перевірки, що відповідно, виключає застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених абз. 9 ч. 2 ст. 17 цього Закону у розмірі 6 800 грн.

Водночас п. 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки підприємствами громадського харчування та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус підприємств громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Так, в ході перевірки позивачем встановлено факт продажу в магазині «Папороть» пива на розлив, проте не доведено факту продажу пива на розлив з метою споживання саме на місці.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено факту порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та п.22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854, а тому рішення Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 01 липня 2016 року № в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу субєкта господарювання громадського харчування є протиправним, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 Кодексу).

В пункті 95.4 статті 95 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи часткову сплату відповідачем штрафних санкцій, стягненню в дохід державного бюджету підлягає податковий борг в сумі 6341,37 грн.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 01 липня 2016 року № помилково зазначено по-батькові відповідача «Іванівна» замість вірного «Ігорівна», проте вказане рішення містить достатно відомостей, що дають можливість ідентифікувати особу, до якої цим рішенням застосовано фінансові санкції, зокрема: дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, місце проживання фізичної особи підприємця та номер акта перевірки (з вірним зазначенням по-батькові відповідача), на підставі якого прийнято рішення про застосування фінансових санкцій,

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі № 809/12/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Ухвала складена в повному обсязі 23.05.2017.