Справа № 183/1187/17
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1187/17
№ 2-а/183/106/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернулася з даним позовом, в якому просить скасувати постанову Інспектора патрульної поліції 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі ОСОБА_2 № 010188 від 02 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 (або ст.125, або ст.126) ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 березня 2017 року інспектором 6 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпрі лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову № 010188 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 (або 125, або 126 у постанові зазначено нечітко) ОСОБА_3 та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, 02 березня 2017 року о 14.05 хв. на пр. Січовий 21-а м. Дніпра керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 нібито здійснила рух праворуч на заборонений знак 3.21 (вїзд заборонено) при перевірці документів нібито не мала при собі поліс обовязкового цивільного страхування чим порушила п. 2.1.г. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки правопорушення позивач не вчинювала, доказів вчинення правопорушення позивачу не пред`явлено, не враховано докази, надані позивачем на підтвердження відсутності факту вчинення правопорушення, надано всі документи, необхідні для підтвердження правомірності володіння транспортним засобом, в тому числі і поліс. Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, є незаконним та необґрунтованим. Так, інспектором поліції не складено та не надано позивачу для ознайомлення протокол про адміністративне правопорушення, винесено постанову на місці вчинення правопорушення, а не за місцем вчинення, не надано можливості подати докази на спростування тверджень відповідача, чим порушено права позивача, не прийнято до уваги докази, надані позивачем.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову та просила його задовольнити. Вказала, що на час вчинення правопорушення мала поліс страхування цивільно-правової відповідальності, вимоги ст.123 ОСОБА_3 не порушувала.

Відповідач до суду не з`явився, підстав неявки не повідомив. Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що вимоги позивача є безпідставними та не підтвердженими доказами. Відповідач, керуючись наданими йому правами та в межах повноважень виявив порушення позивачем пп 2.1 ПДР, керував транспортним засобом не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що зауваження позивача щодо складання постанови на місці вчинення правопорушення не заслуговують до уваги, оскільки право складати такі постанови надано відповідачу ОСОБА_3, позивач не довів належними доказами обставин, на які він посилається при зверненні з позовом. Вказує, що зупинку транспортного засобу позивача відповідач здійснив через порушення позивачем вимог п. 2.1 ґ ПДР та за результатами розгляду справи позивача притягнуто до відповідальності за більш суворе правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення позивача суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 ОСОБА_3, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.126 ОСОБА_3, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з постанови Інспектора патрульної поліції у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 010188 від 02 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 ОСОБА_3 і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 гривень, 02 березня 2017 року о 14:05 год. на пр. Січовий, 21а, м. Дніпро керуючи автомобілем Infinity FX35, реєстраційний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_1 здійснила рух праворуч під заборонений знак 3.21 (в`їзд заборонено). При перевірці документів не мала при собі поліс обов`язкового страхування громадян, чим порушила п.2.1 ґ ПДР.

В абзаці другому частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, в силу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, у випадках, передбачених законодавством, пред'явити страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. (п. 21.3 ст. 21 Закону).

В силу наведеної норми поліс повинен бути у водія лише у випадку використання транспортного засобу в дорожньому русі та підлягає пред'явленню на вимогу уповноважених осіб. Проте випадки, коли пред'являється поліс, у законі визначені лише два: при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» п. 21.2, п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій повинен пред'явити поліс лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху чи оформленні матеріалів ДТП, оскільки інших випадків законодавство не передбачає.

З встановлених по справі обставин вбачається, що відповідачем відносно позивачки не складався протокол чи постанова про вчинення адміністративного правопорушення за порушення іншого, ніж п.2.1 ґ ПДР, хоча про наявність іншого правопорушення і зазначено в постанові, яка оскаржується. Також відповідачем не здійснювалось оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод, а тому вимога щодо пред'явлення полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є необґрунтованою.

Розглядаючи посилання позивача на складення постанови у справі на місці вчинення правопорушення, порушення його прав в частині надання доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.254 ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ОСОБА_3 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, зі змінами, внесеними Законом № 596-VІІ від 14.07.2015 року) у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 92, частина перша статті 106 1, стаття 106-2, частини четверта і сьома статті 121, частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162 - 162-3, 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9, 173 - 173-2, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 196, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20).

Частиною 1 статті 222 ОСОБА_3 встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у т.ч., статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.258 ОСОБА_3 протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 ОСОБА_3.

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 ОСОБА_3, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дійсно відповідно до постанови Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 ОСОБА_3, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, зміни до ст.258 ОСОБА_3, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, не складення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

У відповідності до п.1 розділу ІІ Інструкції № 1395 протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 ОСОБА_3. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Таким чином, протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, в оскаржуваній постанові відсутній підпис позивача щодо розяснення їй положень ст.ст.307, 308 ОСОБА_3, прав, передбачених статтею 268 ОСОБА_3, а також права, порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Однак, відповідачем не надано суду запису з нагрудної камери поліцейського або запису з відео реєстратора.

Відсутність відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої ОСОБА_3 та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, не містить надана суду Постанова і посилання на дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 163 КАС України, суд -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора патрульної поліції 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 010188 від 02 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 ОСОБА_3 і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 гривень.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова в повному обсязі складена 03 травня 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов