Справа № 337/649/17 (2-а/337/69/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2017 рокусправа № 337/649/17 провадження №2-а/337/69/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 квітня 2017 року по справі №337/649/17 (провадження №2-а/337/69/2017) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, викладене в протоколі №5 від 02.02.2017р. засідання районної комісії адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району по вирішенню питань, повязаних з наданням населенню житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, в частині відмови позивачу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, в наданні права на призначення субсидії з 01 січня 2017 року;

2) зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району повторно розглянути заяву позивача про надання субсидії з 01 січня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що рішенням районної комісії з призначення субсидії від 02.02.2017р., оформленим протоколом №5, їй відмовлено в призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1. Підставою для відмови стало те, що договір оренди квартири неналежно оформлений, а також, що їй раніше була призначена субсидія за місцем реєстрації. Вважає вказане рішення незаконним, оскільки зазначені підстави не передбачені Положенням №848 як підстави, за яких субсидія не призначається. Крім того, вона з дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира належить їй на праві власності. Відповідно до п.2,6 Положення №848 право на отримання субсидії мають громадяни, які проживають у житлових приміщеннях, а також ті, які не зареєстровані, але фактично проживають у житловому приміщенні на підставі договору найму (оренди), якщо їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги за зазначеною адресою їй нараховується, тому вона має право на отримання субсидії.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що оскаржене рішення комісії районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про відмову позивачці у призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг за місцем її фактичного проживання є правомірним, оскільки винесене із дотриманням приписів чинного законодавства. Такі висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що діюче законодавство України не передбачає можливості призначення субсидії одній і тій самій особі на декілька житлових приміщень, якщо в одному вона зареєстрована і не проживає, а в іншому не зареєстрована, але проживає, в т.ч. у випадку належності особі декількох житлових приміщень на праві власності.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для призначення позивачці субсидії за фактичним місцем її проживання. Заявниця апеляційної скарги вказує на те, що чинне законодавство України не визначає такої підстави для відмови у призначенні субсидії як те, що субсидія особі раніш призначалася на інше житлове приміщення. Враховуючи право особи на свободу пересування, позивачка вказує на те, що визначальним у спірному випадку є не місце проживання, а сам факт проживання у житловому приміщенні та нарахування особі плату за житлово-комунальні послуги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 та її троє неповнолітніх дітей зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Відомості про реєстрацію права власності на зазначену квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 04.04.2017р. відсутні. За поясненнями ОСОБА_1 зазначена квартира належить їй на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері, однак на теперішній час право власності в установленому законом порядку не оформлено.

Згідно рішення районної комісії по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, протокол №17 від 22.10.2016р., ОСОБА_1 призначена субсидія на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: : АДРЕСА_1, на період з вересня 2016р. по квітень 2017р. включно.

За зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з трьома неповнолітніми дітьми не мешкає, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками житлового органу, на балансі якого перебуває будинок, актом обстеження житлових умов, складеним представниками УПСЗН, та поясненнями позивача.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.04.2017р. квартира АДРЕСА_1 (Задніпровська) м.Запоріжжя з 09.08.2011р. належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2011р., реєстровий №1-603.

04.01.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району із заявою, в якій просила призначити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1, додавши декларацію про доходи, довідку про доходи, довідку про склад сімї та в подальшому договір оренди житлового приміщення від 01.01.2017р.

Питання про призначення субсидії позивачеві як особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні, винесено на розгляд районної комісії по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішенням районної комісії по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оформленим протоколом №5 від 02.02.2017р., відмовлено ОСОБА_1 в призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 через неналежне оформлення договору найму житла та призначення субсидії за зареєстрованим місцем проживання.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення районної комісії по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скріпленого газу, твердого та рідкого пічного побутового полива (далі Положення), затвердженим постановою КМУ №848 від 21.10.1995р. «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».

Відповідно до п.2 Положення право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі-субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до п.3 Положення призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі-структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Відповідно до п.13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими

формами; довідки про доходи - у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення; договір найму (оренди) житла (за наявності). Зазначені заява та декларація можуть бути надіслані поштою.

Рішення про призначення (непризначення) субсидії приймається протягом десяти днів після подання заяви та отримання відомостей, визначених абзацами восьмим - дванадцятим цього пункту.

Відповідно до п.6 Положення субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у м.Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі-орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

З наведених норм вбачається, що право на отримання субсидії мають громадяни, які проживають у житлових приміщеннях (будинках). Таку субсидію може бути призначено особі, яка зареєстрована у такому приміщенні (будинку), або, в окремих випадках, особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги.

З аналізу Положення №848, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що субсидія може бути призначена лише на одне житлове приміщення, в якому особа зареєстрована та проживає, або в якому вона не зареєстрована, але проживає на умовах оренди у разі нарахування їй плати за житлово-комунальні послуги. Діюче законодавство не передбачає можливості призначення субсидії одній і тій самій особі на декілька житлових приміщень, якщо в одному вона зареєстрована і не проживає, а в іншому не зареєстрована, але проживає, оскільки визначена Положенням №848 ознака «проживання» свідчить про те, що особа повинна проживати у квартирі (будинку), при цьому, одночасне проживання в різних житлових приміщеннях є неможливим.

Враховуючи встановлені обставини справи, які свідчать про те, що позивачу вже була призначена субсидія, на той же період, за іншим місцем проживання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги на Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказаний Закон не регулює правовідносини у сфері надання субсидій. Право на вільний вибір місця проживання та право на отримання субсидії є різними за своїм юридичним змістом, як є і різними підстави виникнення такого права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 квітня 2017 року по справі №337/649/17 (провадження №2-а/337/69/2017) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк