Справа № 813/4370/16
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3684/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Іщук Л. П., Онишкевича Т. В.

з участю: секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.

представника особи, яка подала

апеляційну скаргу (відповідача) Лещук О. В.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у справі №813/4370/16 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними і скасувати результати його (позивача) атестування у формі рішення (висновку) Атестаційної комісії №14 ГУ НПУ у Львівській області від 20 вересня 2016 року, яким його визнано таким, що займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції; визнати протиправним і скасувати наказ відповідача від 20 жовтня 2016 року №308 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області; поновити його на службі в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 20 жовтня 2016 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20 жовтня 2016 року і до моменту фактичного поновлення на службі в поліції.

Позовні вимоги мотивував тим, що при проведенні атестації щодо нього членами атестаційної комісії не було дотримано вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 №1465. Відповідачем не було дотримано норм чинного законодавства України щодо підстав проведення атестування, яке не було призначене відповідним розпорядчим документом керівника. Крім цього, атестаційною комісією не вивчались та безпідставно при проведенні атестації не були враховані обставини щодо нього, так як він мав високі показники службової діяльності, належний рівень теоретичних знань, широку підтримку громадськості та ніколи не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також, приймаючи рішення про його службову невідповідність та необхідність звільнення зі служби в поліції, атестаційна комісія проявила упередженість, а наведені в протоколі підстави не відповідають дійсності. При цьому, він категорично заперечує той факт, що нібито повідомляв атестаційну комісію про те, що брав і продовжує брати хабарі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року позов задоволено: визнано протиправним та скасувано рішення Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20 вересня 2016 року, викладене у протоколі ОП №15.00036097.0090495 від 20 вересня 2016 року, в частині визнання позивача таким, що займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність; визнано протиправним та скасувано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №308 о/с від 20 жовтня 2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_3, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, з 20 жовтня 2016 року; поновлено позивача - старшого сержанта поліції на службі в поліції, на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, з 20 жовтня 2016 року; стягнено з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 жовтня 2016 року по 15 лютого 2017 року в сумі 12 472 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дві) гривні 39 коп. Постанову суду в частині поновлення позивача на службі в поліції, на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП та стягнення грошового забезпечення за один місяць у сумі 3 144 (три тисячі сто сорок чотири) гривні 30 коп. звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що колишніх працівників органів внутрішніх справ було прийнято без проведення атестування за скороченою процедурою без належного відбору, їх було призначено на посади тимчасового штатного розпису. До 17 листопада 2015 року порядок атестування поліцейських був відсутній, у зв'язку з чим атестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в Національній поліції перед прийняттям їх на службу не проводилось. Призначення позивача на посаду та присвоєння йому спеціального звання поліції не свідчило про його відповідність займаній посаді згідно встановлених вимог до поліцейських, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», не звільняло позивача від обов'язку проходження атестації в подальшому та не є підставою для визнання протиправними дії щодо проведення атестування позивача, включення позивача до списку поліцейських, які підлягали атестації, і проведення відносно нього такої атестації. Враховуючи те, що позивач добровільно зареєструвався в електронному списку осіб для проходження атестації, він як дієздатна особа усвідомлював свої дії в рамках атестації, діяв за власним розсудом та волевиявленням, усвідомлював наслідки цих дій та бажав їх настання. Жодних доказів протилежного судом не встановлено.

В судовому засіданні представник особи, яка подала апеляційну скаргу (відповідача) підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просила скасувати рішення суду першої інстанції, а в задоволенні адміністративного позову відмовити. Також пояснила, що під час проведення співбесіди встановлено, що позивач не володіє знаннями законодавчої бази. Позивач повідомив, що під час проходження служби, отримував незаконну вигоду. Крім цього, зазначила, що відповідно до ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Однак, позивач звернувся до суду першої інстанції з пропущенням місячного строку.

Представник позивача не погодився із апеляційною скаргою, так як судом першої інстанції вірно визначено спірні правовідносини і постановлено законне рішення. Тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, доводи представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про задоволення позовних вимог та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що атестаційна комісія неповно врахувала всі наявні матеріали, та прийшла до невмотивованого висновку про невідповідність позивача займаній посаді із необхідністю його звільнення через службову невідповідність. Також, з урахуванням наведеного, суд вважав, що при проведенні атестування позивача не були дотриманні вимоги Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції №1465 від 17 листопада 2015 року, у зв'язку з чим висновки атестаційної комісії №14 є необґрунтованими та не можуть бути підставами для звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на таке.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 з 10 січня 2011 року до 06 листопада 2015 року перебував на службі в органах внутрішніх справ.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Львівській області від 20 жовтня 2016 року №308 о/с «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність на підставі рішення атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20 вересня 2016 року.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 цього ж Кодексу передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Частиною 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що позовна заява може бути залишена без розгляду у разі пропуску без поважних причин строку звернення до адміністративного суду, як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, так і на стадії судового розгляду, якщо буде встановлено, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропуском установленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20 жовтня 2016 року №308 о/с позивача звільнено зі служби в поліції. Також, у матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3, згідно якої 21 жовтня 2016 року він отримав витяг з наказу про своє звільнення, трудову книжку та військовий квиток. Позивач оскаржує наказ про своє звільнення від 20 жовтня 2016 року №308 о/с в порядку адміністративного судочинства і адміністративний позов в суді першої інстанції зареєстровано 12 грудня 2016 року, тобто поза межами встановленого ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку на оскарження. Згідно змісту атестаційного листа від 20 вересня 2016 року позивач 06 жовтня 2016 року був ознайомлений під підпис, про що свідчить проставлений ним підпис та запис «Футалаш» у графі «Дата ознайомлення» та «Підпис та прізвище поліцейського, який атестується». Разом з цим, судом першої інстанції не постановлено рішення щодо вирішення питання поважності пропущеного позивачем строку. При цьому, наведені позивачем причини пропуску строку, не можуть бути визнані поважними, так як позивач не навів доказів, які підтверджують викладені ним обставини.

Відповідно до вимог ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Згідно ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції скасовується і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених ст. 155 цього Кодексу.

На підставі системного аналізу вказаних правових норм, виходячи із встановлених судами фактичних обставин та наявних доказів, колегія суддів апеляційного суду, приходить до висновку, що постанову у справі слід скасувати, залишивши адміністративний позов без розгляду.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області - задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у справі №813/4370/16 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, а у випадку складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України - у цей же строк з дня складення ухвали суду в повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич

Повний текст ухвали складено 24 травня 2017 року.