Справа № 646/3213/17
Суддя: Чудновська І. І.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/3213/17
№ провадження 2-а/646/100/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2017 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Чудновська І.І., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2017 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо нездійснення перерахунку щомісячного довічного утримання за грудень 2016 року та обмеження розміру щомісячного довічного утримання 10740,00 грн. в період 01-04 січня 2017 року,

- визнати протиправною відмову Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідок апеляційного суду Харківської області №03-55/37 року та №03-55/87 від 9 березня 2017 року,

- зобовязати Харківське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 82 %, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 17 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 25254,16 грн., а з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 27729,16 грн.,- на підставі довідки апеляційного суду Харківської області № 03-55/87 від 09.03.2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Харківської області у звязку з поданням заяви про відставку, а наказом голови апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 рок відраховано зі штату апеляційного суду Харківської області. Після звільнення у відставку позивач перебуває на обліку в Харківському приміському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області як суддя у відставці та отримує довічне грошове утримання у розмірі 82% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. У звязку зі збільшенням з 01 грудня 2016 року розміру мінімальної заробітної плати, а відповідно і збільшенням розміру грошової винагороди працюючого на відповідній посаді судді, 9 грудня 2016 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді, починаючи з моменту виникнення права на перерахунок, а саме - з 01 грудня 2016 року та додала відповідну довідку апеляційного суду Харківської області. Вказана заява була задоволена частково, а саме: у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2016 року було відмовлено.

Після відрахування зі штату Апеляційного суду Харківської області була надана довідка про заробітну плату в розмірі 23925,00 грн. для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі якої було здійснено призначення щомісячного довічного грошового утримання. Проте, у зазначеній довідці помилково не були вказані інші виплати, які враховуються при обчисленні, а саме матеріальна допомога до відпустки у розмірі посадового окладу, яка включена в оподатковуваний дохід. Однак про це позивачу стало відомо 09.03.2017 року. Станом на грудень 2016 року ця сума становить 27729,16 грн.

10.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання з 17.09.2016 року, виходячи із розміру заробітної плати 25254,16 грн., а з 01.12.2016 року 27729,16 грн. Крім того, 31.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, з 17.09.2016 року, виходячи із розміру заробітної плати 25254,16 грн., а з 01.12.2016 року, виходячи із розміру заробітної плати 27729,16 грн., на підставі довідок Апеляційного суду Харківської області № 03-55/37 від 09.03.2017 року та № -3-55/87 від 09.03.2017 року.

Рішення відповідача № 102501 від 28.03.2017 року відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з посиланням на те, що матеріальна допомога відповідно до встановленим ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не враховується в судівську винагороду.

Крім того, виплата довічного грошового утримання за період з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року (включно) була обмежена розміром 10740,00 грн. Обмеження грошового утримання судді було мотивоване тим, що з 01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774, яким встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром 10740 грн., що визначено п.25 розділу XII Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року №1402. З вказаною відмовою позивач не погоджується, у звязку з тим, що вона не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Крім того, вищевказаним рішенням управління позивачеві було відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить до суддівської винагороди.

Відповідачем подано до суду заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу не входить до складу суддівської винагороди, оскільки це не передбачено переліком, встановленим ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», таким чином рішення управління від 29.03.2017 року є законним.

Дослідивши доводи позовної заяви та заперечень на позов, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 08.01.2007 року перебуває на обліку у Управлінні та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ЗУ « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 14.01.2011 року на підставі рішення суду, позивач отримала пенсію за віком відповідно до ЗУ « Про державну службу». Після призначення пенсії продовжувала працювати на посаді судді.

Постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VIII ОСОБА_1 було звільнено з посади судді апеляційного суду Харківської області у звязку з поданням заяви про відставку та відповідно до пунктів 2 та 9 ч.5 ст.126 Конституції України

Наказом голови апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року №04- 03/74-ос ОСОБА_1 відраховано зі штату апеляційного суду Харківської області.

22.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про перерахунок пенсії в звязку зі звільненням з роботи 16.09.2016 року надавши заяву про призначення довічного грошового утримання судді у відставці.

Розпорядженням управління від 28.09.2016 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за віком, призначеної на підставі рішення суду у розмірі 80% як непрацюючий особі відповідно до ЗУ « Про державну службу».

Розпорядженням управління від 04.10.2016 року позивачу призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці з 22.09.2016 року у розмірі 82% за роботу на посаді судді( 21 рік).

13.03.2017 р. позивач звернулась до Управління із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, надавши довідки про заробітну плату від 09.03.2017 року № 03-55/37.

Рішенням від 28.03.2017 року № 102501 відмовлено позивачу в перерахунку щомісячного грошового утримання, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить складу суддівської винагороди, оскільки не передбачена переліком, встановленим ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України "Про судоустрій і статус суддів"врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Відповідно до ч. 4ст. 48 Законунезалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частинирішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. № 8-рп/2005право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України(абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Законусуддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про оплату праці»заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3.Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцієюі Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «;Про судоустрій та статус суддів», «;Про пенсійне забезпечення».

В той же час, що стосується визнання незаконним обмеження розміру щомісячного довічного утримання в період 01-04.01.2017 року, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, у звязку з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження винесення Управлінням вищевказаного рішення. Вищевказане питання не було предметом розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за результати розгляду якої Управлінням було винесено рішення від 28.03.2017 року.

Крім того, позивач просить здійснити їй перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення з 17.09.2016 року, в той же час, розпорядженням управління від 04.10.2016 року позивачу призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці з 22.09.2016 року у розмірі 82% за роботу на посаді судді( 21 рік).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 КАС України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому, з урахуванням вказаної норми суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, окрім часткового задоволення позовних вимог, необхідно також скасувати рішення Управління від 28.03.2017р., яким позивачу було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167, 183-2,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, яка викладена у рішенні управління від 28.03.2017 року.

Скасувати рішення Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 28.03.2017 року № 102501 про відмову ОСОБА_1. у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Харківське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 82 % з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 23.09.2016 року. виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 25254,16 грн., а з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 27729,16 грн.,- на підставі довідок апеляційного суду Харківської області № 03-55/37 та № 03-55/87 від 09.03.2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 640, 00 грн.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо рішення ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Постанова набирає законної сили після спливу вказаного строку на її оскарження.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Чудновська