Справа № 814/2764/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2017 р. Справа № 814/2764/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Бондарь В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДержавної екологічної інспекції у Миколаївській області,
до за участю: представників позивача: Квасюк А.Л., Шемігон Т.О. представника відповідача: Матвєєв Є.С.Приватного малого підприємства "Адісем",
прозобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція у Миколаївській області звернулась до адміністративного суду з позовом до приватного малого підприємства «Адісем» з вимогами зобов'язати відповідача припинити дії, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю) уповноваженими особами Державної екологічної інспекції у Миколаївської області в порядку здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до Положення про державну екологічну інспекцію в автономній Республіки Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» має право здійснювати планові та позапланові перевірки.

З дотриманням вимог зазначених нормативних актів, на виконання п.п.18440, 18441 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.11.15 №1553 «Про затвердження Плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органів державного нагляду (контролю) на 2016 рік», наказу Державної екологічної інспекції України від 17.06.16 №63 «Про затвердження Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природохороного законодавства Державної екологічної інспекції у Миколаївській області на 3 квартал 2016 року» прийнято наказ №62 від 11.08.16 «Про проведення планових перевірок у вересні 2016 року». Зазначений наказ не оскаржено відповідачем у встановленому порядку. Згідно вказаних розпорядчих документів проведення планового заходу державного нагляду ПМП «Адісем» було заплановано на період з 06.09.16 по 26.09.16. Разом з тим, відповідач систематично відмовляв у проведення планової перевірки, посилаючись на відсутність у позивача правових підстав для її здійснення.

Позивач наголошує на тому, що аналіз обґрунтувань, наведених відповідачем у кожному з вказаних листів, базується на неправильному розумінні норм матеріального права, спрямоване на умисне, свідоме невиконання свого обов'язку, закріпленого імперативною правовою нормою - абз.2 ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно якої суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Від підпису складеного Акту, а також отримання примірників, посадові особи відповідача відмовляються.

Звернення суб'єкта владних повноважень до суду є способом реалізації його компетенції, а тому здійснюється з урахуванням ч.2 ст.19 Конституції України. У ч.4 ст.50 КАС України закріплено невичерпний перелік підстав, за яких громадянин України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративними позовом суб'єкта владних повноважень.

Серед вичерпного переліку вимог адміністративного позову, визначених ч.4 ст.105 КАС України, є підстава, якою в рівній можливості може користуватися як суб'єкт владних повноважень так і юридична особа або фізична особа, а саме вимога про виконання зупиненої чи невчиненої дії. Відповідно до п. «й» ч.1 ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п.6.17 п.6 Положення №429, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Абзацом 3 ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю). Таке право позивача, кореспондується із обов'язком відповідача, який закріплений абз.2 ст.11 цього Закону, відповідно до якого суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач не має права на проведення перевірки відповідача, оскільки на нього розповсюджується мораторій на здійснення перевірок, передбачений п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», згідно якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 млн. гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки. Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» здійснення органом державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання планових заходів державного нагляду (контролю) протягом одного планового періоду заборонено, якщо в цьому плановому періоді такий суб'єкт господарювання включений до плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) іншого органу державного нагляду (контролю). Згідно повідомлення Інгульського районного відділу ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 17.06.16 він також мав намір провести планову перевірку ПМП «Адісем» саме з 06.09.16 по 26.09.06. Крім того, плани комплексних заходів затверджуються наказом Мінекономрозвитку та оприлюднюються на його офіційному сайті не пізніше 15 листопаду року, що передує плановому. Станом на 16 листопаду 2015 року ніякої інформації щодо впровадження комплексних заходів у відношенні ПМП «Адісем» офіційний сайт Міністерства не містив.

Таким чином, на думку відповідача, підприємство мало право відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не допускати позивача до проведення перевірки.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

30.11.15 наказом Мінекономрозвитку України №1553 «Про затвердження плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органів державного нагляду (контролю) на 2016 рік» затверджені плани перевірок, в яких окрім іншого передбачена перевірка ПМП «Адісем».

09.08.16 Державною екологічною інспекцію у Миколаївській області направлено на адресу ПМП «Адісем» повідомлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

11.08.16 Державною екологічною інспекцію у Миколаївській області видано наказ №62 «Про проведення планових перевірок у вересні 2016 року», відповідно до якого, окрім іншого, заплановано проведення перевірки ПМП «Адісем».

19.08.16 ПМП «Адісем» повідомило на адресу позивача, запланована перевірка суперечить мораторію встановленому п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», а тому без дозволу Кабінету Міністрів України співробітники інспекції до проведення перевірки допущені не будуть.

Протягом серпня-вересня 2016 Державна екологічна інспекція у Миколаївській області та ПМП «Адісем» вели з цього приводу листування, під час якого ПМП «Адісем» неодноразово висловив свою позицію про відсутність правових підстав для проведення перевірки, а тому недопущення працівників інспекції до її проведення.

26.09.16 Державна екологічна інспекція у Миколаївській області складено Акт про відмову в проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до ст.12 Закону невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов'язковість вимог Інспекції встановлена самим Законом, підтримується передбаченою юридичною відповідальністю і не потребує додаткового зобов'язання судом.

Звернення органів державного контролю, зокрема екологічної інспекції з зобов'язанням до суб'єктів приватного права припинити певні дії, діючими законами не передбачено.

Відповідно до ч.3 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень можуть звертатися до адміністративного суду лише у випадках, передбачених Конституцією України та законами України.

На відмінність від громадян та юридичних осіб приватного права, суб'єкти владних повноважень не мають необмеженого права на подання позовних вимог на власний розсуд.

Звернення до адміністративного суду для суб'єкта владних повноважень це не право, а повноваження.

Оскільки законодавство не передбачає повноважень на звернення до суду з позовами про зобов'язання припинити дії, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю) уповноваженими особами Державної екологічної інспекції у Миколаївській області в порядку здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, суд дійшов висновку, що у позивача немає право вимоги за цим позовом, а таким чином в позові необхідно відмовити.

Щодо посилання позивача на Положення про державну екологічну інспекцію в автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яка надає їй право звертатися з позовами щодо захисту своїх прав та законних інтересів, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зазначене Положення є установчим документом позивача, в якому визначається його статус, як юридичної особи. Право на звернення до суду з захистом своїх прав є невід'ємною складовою цивільної дієздатності будь-якої юридичної особи, саме про це право і зазначено у Положенні. Але загальне право юридичної особи бути позивачем та відповідачем у суді (ст.80 ЦК України), не є уповноваженням у адміністративному судочинстві.

У адміністративному судочинстві суб'єкти владних повноважень на відмінність від інших осіб, звертаються не за захистом порушеного права, а саме на виконання повноважень, передбачених законом. Зазначене уповноваження повинно бути прямо передбачено Конституцією або Законом України, а не самостійно покладено на себе органом у власному установчому документі.

Відповідно до частини четвертої статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень.

У пункті 5 частини четвертої статті 50 КАС зазначено, що в інших випадках, встановлених законом, фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами у адміністративній справі за позовом суб'єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, в яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні особи, в чітко визначених законами України випадках.

Сама така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.11.16 по адміністративній справі №21-1959а16.

Відповідно до ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Підстав та мотивів, які б давали відступити від цього правового висновку, суд не вбачає.

Враховуючи, що жодним законом не уповноважено позивача на звернення до суду з вимогами про зобов'язання суб'єкта приватного права припинити дії, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю) в порядку здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, в задоволені позову необхідно відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 16.05.17

Суддя В.В. Біоносенко