Справа № 822/501/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/501/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №94677-13 від 29 червня 2016 року та податкової вимоги форми "Ф" №73-17 від 10 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №94677-13 від 29 червня 2016 року та податкової вимоги форми "Ф" №73-17 від 10 січня 2017 року, прийнятих Славутською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку і, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року та ухвалити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила вимоги, викладені в ній, задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечила та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САР №084981 ОСОБА_4 є власником легкового автомобіля марки BMW, модель X6, реєстраційний номер НОМЕР_1, з дизельним двигуном внутрішнього згоряння об'ємом 2993 см. куб., автоматичною коробкою перемикання швидкостей, 2013 року випуску.

29 червня 2016 року Славутською ОДПІ сформовано податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №94677-13, яким визначено позивачу зобов'язання зі сплати транспортного податку в сумі 25000,00 грн.

У відповідності до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказане рішення отримано скаржником 10.08.2016 року (а.с.26).

В зв'язку із несплатою протягом 60 днів з моменту отримання вказаного податкового повідомлення-рішення узгодженого податкового зобов'язання по транспортному податку, на підставі ст.ст.20, 59, 60 ПК України, Славутською ОДПІ позивачу виставлено податкову вимогу форми "Ф" №73-17 від 10 січня 2017 року на суму 25000,00 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №94677-13 від 29.06.2016 року та податкову вимогу форми "Ф" №73-17 від 10.01.2017 року протиправними, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані в межах даної справи податкове повідомлення-рішення та податкова вимога прийняті відповідачем в межах компетенції, в порядку та у спосіб, визначених законом, і не призвело до порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 909-VIII, яким підпункт 267.2.1 пункту 267.2 викладено в новій редакції.

Зокрема, об'єктом оподаткування ПК України (в редакції з змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII) визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1).

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (положення пункту 267.6.1, 267.6.2).

Податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (підпункт 267.7.1).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.).

На виконання підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 затверджена ОСОБА_3 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі ОСОБА_3 №66).

Пунктом 2 ОСОБА_3 №66 визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Положеннями пунктів 13 та 14 ОСОБА_3 №66 передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї ОСОБА_3 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Отже, з 01 січня 2016 року, у фізичних осіб, що мають власні зареєстровані у встановленому порядку легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати (1033500,00 грн), встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, виникає обов'язок зі сплати транспортного податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить автомобіль марки BMW, модель X6, реєстраційний номер НОМЕР_1, з дизельним двигуном внутрішнього згоряння об'ємом 2993 см. куб., автоматичною коробкою перемикання швидкостей, 2013 року випуску.

Згідно витягу з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України станом на 24 червня 2016 року розрахункова вартість транспортного засобу позивача (тип - легковий автомобіль, марка BMW, модель X6, 3,0, внутрішнього згорання, дизель, АТ, 2013 року випуску з пробігом 10000 км) складає 1041500,00,54 грн.

При цьому судова колегія апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта на розрахунки середньоринкової вартості належного позивачу автомобіля, здійсненого за допомогою сервісу розміщеного на інтернет-сторінці Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, які були додані ним до матеріалів позовної заяви та на його думку залишені судом першої інстанції без уваги, оскільки відповідні розрахунки проведені станом на 23.01.2017 року, а не на початок звітного податкового періоду.

В даному випадку, судова колегія звертає увагу, що положеннями підпункту 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено право фізичних осіб - платників податку звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об'єкт оподаткування, перехід права власності на об'єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Натомість, позивач із письмовою заявою для проведення звірки розрахунку здійсненого податковим органом, зокрема, щодо показників, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля та відповідно правомірності віднесення транспортного засобу, який зареєстрований за позивачем, до об'єкту оподаткування транспортним податком, не звертався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції щодо правомірності визначення податковим органом середньоринкової вартості автомобіля, який належить позивачу та підпадає під критерії об'єкту оподаткування транспортними податком.

З урахуванням наведених положень законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, а також встановлених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення з огляду на те, що належний позивачеві транспортний засіб є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році відповідно до положень статті 267 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 травня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6