Справа № 807/16/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4894/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 р. у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіматорг", треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Сектор державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування державної реєстрації змін до установчих документів,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області звернулася в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіматорг", третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - третя особа 1), Секто державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - третя особа 2) про скасування державної реєстрації змін до установчих документів стосовно зміни місцязнаходження з м. Київ, Святошинський район, пр-т Перемоги, буд 136, кв. 34 на АДРЕСА_1. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2017р. відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги тієї обставини, що відповідач відсутній за місцем реєстрації, а тому ставник позивача в позовній заяві наголошує, що відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців містить недостовірні відомості щодо місцезнаходження відповідача.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2009 року було здійснено державну реєстрацію відповідача, як юридичної особи.

Однак, відповідачем 31.12.2015 року було змінено місцезнаходження з м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 136/34 на АДРЕСА_1, про що 31.01.2016 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Так, позивачем було здійснено виїзд за новою адресою відповідача, а саме: АДРЕСА_1 однак було встановлено його відсутність за зареєстрованим місцезнаходженням.

В результаті здійснення оперативних заходів з розшуку відповідача - платника податків, позивачем встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 розташована адміністративна будівля Фермерського господарства "Новий рівень 2006". Згідно наданих письмових пояснень ОСОБА_2, яка є директором Фермерського господарства "Новий рівень 2006" та власником адміністративної будівлі за адресою АДРЕСА_1 - жодні приміщення за даною адресою відповідачеві в оренду не здавалися, договори оренди з відповідачем не укладалися, відповідач та його керівники за вказаною адресою не знаходяться, матеріальні цінності та оргтехніка відсутні.

Таким чином, позивачем 15.02.2016 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про відсутність відповідача за вказаною адресою.

Вважаючи вказане рішення реєстратора протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів належних доказів щодо наявності обставин, які є передумовою для звернення до суду з вимогою про скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-IV державний реєстратор на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці проводить державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб та державну реєстрацію зміни імені або місця проживання фізичних осіб підприємців.

Таким чином, повноваження державного реєстратора полягають у засвідченні певних фактів, передбачених чинним законодавством, при надходженні до нього відповідного пакету документів.

Статтею 30 Закону України №755-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи за наявності підстав, встановлених частиною першою статті 27 цього Закону.

У відповідності до ст. 27 Закону України №755-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; наявність в установчих документах юридичної особи пропаганди комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) (бенефіціарних власників (контролерів)) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування державного органу або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону щодо найменування окремих видів юридичних осіб (банк, кредитна спілка, недержавний пенсійний фонд тощо); встановлена іншими законами заборона використання у найменуванні юридичної особи певних термінів, абревіатур, похідних термінів. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших відстав не допускається.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду, що державний реєстратор при вчиненні державної реєстрації змін до установчих документів шляхом запису від 31.12.2015 року, діяв на підставі та в межах своїх повноважень, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Відповідно до ч. 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Тому необхідно погодитись з твердженням суду, що відсутність особи за місцем її знаходження, що зазначене в Єдиному державному реєстрі, є підставою для припинення юридичної особи, а не для скасування запису про внесення змін до установчих документів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 р. У справі №807/16/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді І. М. Обрізко
Р. В. Кухтей

Повний текс виготовлено 23.05.2017р.