Справа № 804/3086/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 р. Справа № 804/3086/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представників позивача - ОСОБА_1, Боровинський В.В., Єськова О.О. представника третьої особи - Глухов О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Рось» до Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю компанія «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення, -
27.05.2016 Приватне підприємство «Рось» (далі - ПП «Рось», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича (далі - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю компанія «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (далі - третя особа), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:
2) визнати протиправним та скасувати (припинити) рішення Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29045794 від 31.03.2016 р., щодо:
Ухвалою суду від 30.05.2016 позовну заяву Приватного підприємства «Рось» було залишено без руху із встановленим строком для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 13.06.2016 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою суду від 02.02.2017 адміністративну справу №804/3086/16 прийнято до провадження судді Захарчук - Борисенко Н.В.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідачем у встановленому чинним законодавством України було сформовано в реєстраційну (облікову) справу та передано до відповідного суб'єкта державної реєстрації прав, який забезпечує ведення реєстраційних справ у паперовій формі, тобто до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради. Також зазначив, що передбачені документи були подані ТОВ ІК «ІФГ КАПІТАЛ» в повному обсязі у зв'язку з чим відповідачем було прийнято правомірне, на його думку рішення, на підставі якого було внесено запис про власність та перенесено до ДРРП записи про заборону та іпотеку. З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» у судове засідання з'явився, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вважаючи дії та рішення відповідача неправомірними позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Стаття 5 Закону України «Про іпотеку» також визначає предмет іпотеки як нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.
Ця же стаття у частині другій визначає, що предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.
Таким чином, враховуючі викладені норми законодавства, суд зазначає, що предметом іпотечного договору може бути виключно нерухоме майно, навіть в якості незавершеного будівництва. Право власності на таке майно повинно бути зареєстровано у реєстрі нерухомого майна. Тільки у такому випадку можлива реалізація вимог частини 2 статті 5 Закону України «Про іпотеку» в розрізі державної реєстрації обтяжень нерухомого майна - об'єкта незавершеного будівництва. Саме завдяки цієї ознаки іпотека відрізняється від застави.
З матеріалів справи вбачається, що 08.01.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Приватним підприємством «Рось» був укладений кредитний договір №2/КВ-08, відповідно до якого банк відкрив Приватному підприємству «Рось» відкличну невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування еквівалентним 110 000,00 (сто десять тисяч) доларів США, строком дії кредитної лінії по 05.01.2018р. та процентною ставкою за користування кредитом 14% річних у доларах США, 17% річних у гривні та 12,5% річних у євро. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою ОСОБА_1 згідно договору поруки №2/2 пор-08-2 від 08.01.2008 та ОСОБА_8 відповідно до договору поруки №2/Z пор-08-1 від 08.01.2008.
Згідно з п.1.3. Іпотечного договору - «Сторони цього Договору оцінюють Предмет іпотеки у розмірі 888 800,00 (вісімсот вісімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень».
Згідно з п.3.1.3 Іпотечного договору Іпотекодавець зобов'язаний - «В момент укладення цього Договору передати Іпотекодержателю оригінали документів, які підтверджують право власності на Предмет іпотеки за актом прийому-передачі».
На виконання умов Іпотечного, договору Іпотекодавець передав Банку оригінали правовстановлюючих документів, які зберігаються у нього, а у Іпотекодавця залишились тільки копії.
У судовому засіданні було встановлено, що зобов'язання за кредитним договором не виконувались, а тому: Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2012 у цивільній справі №2/422/1880/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до Приватного підприємства «Рось», ОСОБА_1, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Рось», ОСОБА_1, ОСОБА_8 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором №2/КВ-08 від 08.01.2008 в сумі 569 502 грн. 61 коп., стягнуто судові витрати в розмірі 1820,00 грн. в рівних частках з кожного.
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2012 зазначено, що з ПП «Рось», ОСОБА_1, ОСОБА_8 на користь ТОВ «Укрпромбанк» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 569502,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 509 208,10 грн., заборгованості по відсоткам - 34 852,63 грн., заборгованість по комісії - 24 081,78 грн., пені -1 360,10 грн.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.01.2013 апеляційну скаргу приватного підприємства «Рось», ОСОБА_1, ОСОБА_8 було відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.09.2012 у справі № 2/422/1880/12 залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013 у цивільній справі № 6-8513 ск 13 касаційну скаргу приватного підприємства «Рось», ОСОБА_1, ОСОБА_8 відхилено. Рішення Ленінського районного суд м. Дніпропетровська від 19.09.2012 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.01.2013 залишено без змін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2014, залишеною без змін Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 в задоволені заяви ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про залучення до участі у справі правонаступника позивача та заміну позивача (стягувача) його правонаступником було відмовлено.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №57178299 від 12.04.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем внесено зміни до запису про іпотеку: 13968080 та про обтяження: 13968012 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29045794 від 31.03.2016, згідно з договором про передавання в управління непроданих активів №31-Л від 05.09.2013 з додатком №1 до нього. У подальшому, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватним нотаріусом КМНО Войтовським B.C. внесено запис про набуття права власності на предмет іпотеки ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», що є предметом договору іпотеки від 08.01.2008, ним забезпечено виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору.
Відповідно до ч. 1ст.3 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. №898-IV (далі - Закон №898 - ІV) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі Закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
Для придбання статусу Іпотекодержателя за вказаним іпотечним договором та
кредитора за кредитним договором необхідно, щоб така передача прав здійснювалась в
установленому законом порядку.
Згідно ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.
Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.
Частиною 3 ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню.
Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Тобто, умовами відступлення прав за іпотечним договором є: одночасне здійснення відступлення права вимоги за основним зобов'язанням та нотаріальне посвідчення правочину про відступлення і його реєстрація.
Відповідно до чч.1, 2, 4 ст.18 Закону №1952-ІУ, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;
4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;
6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;
7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;
8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вимагає від державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Такі вимоги до реєстратора вказані в п. 12 Порядка державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015 року №1127, згідно яких розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.
Суд зазначає, що відповідач, здійснюючи реєстрацію іпотек та право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал, не виконав вказані вимоги.
Реєстрацію іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» нотаріус, як реєстратор, здійснив посилаючись на іпотечний договір № 2/2квіп-08, від 08.01.2008, який укладений між Приватним підприємством «Рось» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», а також на договір про передавання в управління непроданих активів № 31-Л від 05.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал».
Проте суд зазначає, що у нотаріуса не було достатніх підстав для реєстрації іпотеки за третьою особою, відповідно до договору іпотеки від 08.01.2008 за № 2/2квіп-08, скільки товариство не являться стороною в цьому договору, так і не являться стороною в кредитному договорі від 08.01.2008 за № 2/КВ-08, укладеному між ТОВ «Український промисловий банк» та ПП «Рось».
З матеріалів справи вбачається, що відповідачеві, як реєстратору, були надані документи третьою особою: іпотечний договір № 2/2квіп-08, від 08.01.2008, який укладений між Приватним підприємством «Рось» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», а також договір про передавання в управління непроданих активів № 31-Л від 05.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», які не відповідають вимогам ст. 24 Закону України «Про іпотеку», щоб здійснити відступлення прав за іпотечним договором.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою, а також в інших випадках, встановлених законом.
Вказані документи також свідчать, що не здійснилось відступлення права вимоги за основним зобов'язанням, то б то за кредитним договором № 2/КВ-08 від 08.01.2008, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та Приватним підприємством "Рось".
Згідно із ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Іпотечний договір № 2/2квіп-08 від 08.01.2008, який укладений між Приватним підприємством «Рось» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», а також договір про передавання в управління непроданих активів №31-Л від 05.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», не свідчать про передання банком своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) обо в порядку правонаступництва, які передбачені ст. 512, 513 ЦК України.
Договором про передавання в управління непроданих активів № 31-Л від 05.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» передбачено тільки передачу банком в управління товариству активи.
Згідно з п. 1.2. договору, до товариства, як до Управителя, не переходить право власності на активи банку.
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2014, яка набрала законної сили, Товариству з обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про визнання його правонаступником Товариства з
обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було відмовлено.
Тому, реєстрація відповідачем по вказаному договору заміну кредитора з банка на третю особу по основному зобов'язанню, не відповідають вимогам ст. 512, 513 ЦК України.
Крім цього відповідно до статті 1054 ЦК України кредитором може бути тільки банк або інша фінансова установа.
Враховуючи вимоги ст. 1054 ГКУ, регістратор не має правових підстав для реєстрації договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором на користь юридичної чи фізичної особи, якщо вони не являются фінансовий установами.
Отже, ні фізична особа, ні юридична особа, якщо вони не є банком або іншою фінансовою установою, не можуть бути іпотекодержателями за договором іпотеки, який забезпечує виконання зобов'язання за кредитним договором.
У судовому засіданні ПП «Рось» надала суду виписки з реєстру юридичних осіб, з яких вбачаться, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» не являться банком чи фінансовою установою, а тому реєстрація за ним права на іпотеку, не відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України.
З урахуванням наведених обставин справи та норм права, що регулюють правовідносини, які є предметом спору, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Приватного підприємства «Рось» до Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю компанія «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати (припинити) рішення Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29045794 від 31.03.2016 р., щодо:
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2017 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко