Справа № 159/1509/17
Суддя: Миронюк М. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1509/17
Провадження № 2-а/159/156/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Рижко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії, мотивуючи його тим, що він з 05.09.2014 року одержує пенсію за віком, як батько дитини - інваліда призначену відповідачем, розмір якої складає 949,00 грн. Розмір пенсійної виплати не досягає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлено з 01.12.2016 року в сумі 1247.00 грн. згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». В зв'язку з цим він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії, але Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України відмовило йому у перерахунку пенсії.

Просив визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму та зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, починаючи з 1 вересня 2015 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності.

Представник відповідача - Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання подала письмові заперечення проти позову і просила розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові та письмові заперечення відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 05. 09.2014 р. перебуває на обліку в Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, одержує державну пенсію за віком як батько дитини - інваліда в розмірі 949,00 грн.

Позивач звернулась до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок і підвищення її пенсії до розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з 1 вересня 2015 року.

Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України листом № 47/С -01 від 07.04.2017 року відмовило позивачу в задоволенні його заяви, оскільки відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» визначено певну категорію одержувачів пенсійних виплат яким надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, до якої не належать пенсіонери за віком.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (проводять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Аналіз ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З наведеного вбачається, що відповідачем позивачу призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", але розмір пенсії, яка виплачується позивачу, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно з ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Отже, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Очевидно, що пенсія, яку отримує позивач і яка є основним джерелом її існування не забезпечує рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, а тому призначення відповідачем пенсії позивачу в такому розмірі є необґрунтованим.

Аналогічні висновки наведені в рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.06.2016 у справі "Петриченко проти України".

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач має право на щомісячне отримання пенсійних виплат у розмірі не нижчому, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача є протиправними, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

В той же час позовна вимога позивача про виплату їй компенсації втрати частини доходу в зв'язку з несвоєчасною виплатою пенсії в повному розмірі без обмеження строком до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Оскільки на момент розгляду даного спору в суді не існує судового рішення, яке набрало законної сили та яке підтверджує той факт, що відповідач протиправно не перерахував розмір пенсії відповідачу, то вказана вимога позивача є передчасною, а тому суд відмовляє в її задоволенні.

Згідно ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 159, 160, 161, 162, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. 46 Конституції України, ст.ст. 28, 42, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму.

Зобов'язати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії і виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі, не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений законом, починаючи з 01 вересня 2015 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Постанову суду в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань на користьОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В решті позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий:М. Г. Миронюк