Справа № 806/971/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Житомир справа № 806/971/17

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в частині не реагування на скаргу (звернення) від 31.01.2017 року;

- зобов"язати Головний сервісний центр МВС України провести службове розслідування, відібрати пояснення від державних службовців (відповідального за збереження документів та за довідкове забезпечення в Регіональному сервісному центрі Житомирської області) та надати повну інформацію про підсумки службового розсілдування відповідно до скарги (звернення) від 31.01.2017.

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в частині не реагування на скаргу (звернення) від 31.01.2017 року.

- зобов"язати Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області провести службове розслідування, відібрати пояснення від державних службовців (відповідального за збереження документів та за довідкове забезпечення в Регіональному сервісному центрі Житомирської області та надати повну інформацію про підсумки службового розслідування відповідно до скарги (звернення) від 31.01.2017.

В обґрунтування позову зазначає, що Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України та Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області не реагує на подану позивачем скаргу 31.01.2017. Головний сервісний центр перевірку не проводить, йому по суті скарги не сповіщає, надав відповідь, що скарга відправлена до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області для реагування, не взявши до увагу, "що скарга стосується також керівництва Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, яких призначає Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України та є суб'єктом призначення" .Вважає, що вони діють неправомірно.

Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з"явився, згідно поданих письмових заперечень просить у позові відмовити та справу розглядати без його участі. Зазначає, що відповідь на звернення позивача було надано у визначені законом строки.

Представник відповідача Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з"явився, згідно поданих письмових заперечень просить у позові відмовити. В обгрунтування заперечень зазначив, що під час перевірки відомості викладені у зверненні позивача не знайшли свого підтвердження, про що останнього було повідомлено листом.

Враховуючи, що прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, потреба заслуховувати свідків чи експертів відсутня, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши дослідженні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 03.02.2017 року направив на адресу Головного сервісного центру МВС України (м. Київ, вул.Лук'янівська,62) скаргу "На неправомірні дії державних службовців, підпорядкованого Регіонального сервісного центру в Житомирській області" від 31.01.2017 року, в якій просив провести "службове розслідування, відібрати пояснення від державних службовців (відповідального за збереження документів та відповідального за довідкове забезпечення в регіональному сервісному центрі в Житомирській області) - чи отримували вони вказівки свого керівництва, для надання вказаних довідок, чи є вони інформаторами поліції, чи надавали вони підписку та зобов'язання про інформування правоохоронних органів щодо персональних даних громадян України, якими нормативно-правовими документами керуються державні службовці Регіонального сервісного центру в Житомирській області, розповсюджуючи письмово інформацію про персональні данні громадян України" та просив сповістити його "про підсумки службового розслідування, про вжиті ... заходи запобіганню правопорушень підлеглими та на питання, які ... цікавлять, викладені в пункті першому звернення".

Зазначене звернення надійшло до Головного сервісного центру МВС України 07.02.2017.

Листом від 10.02.2017 року №31/В-141 позивача було повідомлено, про те, що у межах компетенції Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України його звернення розглянуто, проте, оскільки порушені питання стосуються компетенції Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, звернення направлено за належністю до вищезазначеного РСЦ, який повідомить про результати його розгляду.(а.с.7)

Листом від 28.02.2017 №31/6-В-10 Регіональний сервісний центр повідомив позивача, що проведеною перевіркою, встановлено, що інформація, викладена у зверненні не знайшла свого підтвердження. Відомості. вказані у зверненні не містять підстав для проведення службового розслідування. (а.с.8)

Вважаючи, що дії відповідачів щодо нереагування на його скарги протиправними, позивач звернувся до суду.

Статтею 1 Закону України "Про інформацію" передбачено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" роз'яснено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Даною статтею також надано тлумачення зазначених термінів.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно ч. 6 ст. 5 Закону України " Про звернення громадян ", письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 03.02.2017 року направив на адресу Головного сервісного центру МВС України (м. Київ, вул.Лук'янівська,62) скаргу "на неправомірні дії державних службовців, підпорядкованого Вам Регіонального сервісного центру в Житомирській області" від 31.01.2017 року

Листом від 10.02.2017 № 31/В-141 Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України повідомив ОСОБА_1 про те, що у зверненні питання стосуються компетенції Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, а тому звернення направлено за належністю до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області.

Судом встановлено, що вимоги позивача про визнання неправомірними дій Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в частині не реагування на скаргу (звернення) від 31.01.2017 року були предметом розгляду адміністративної справи №806/581/17.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.03.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС України відмовлено.

У постанові вказано, що з боку Головного сервісного центра Міністерства внутрішніх справ України відсутні неправомірні дії (бездіяльність), які полягають в не реагуванні та ненаданні повної інформації на скаргу (звернення).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАСУ обставини встановлені судовим рішення у адміністративній, цивільній, господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій (бездіяльність) Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в частині не реагування на скаргу (звернення) від 31.01.2017 року задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги про зобов"язання Головний сервісний центр МВС України провести службове розслідування, відібрати пояснення від державних службовців (відповідального за збереження документів та за довідкове забезпечення в Регіональному сервісному центрі Житомирської області) та надати повну інформацію про підсумки службового розслідування відповідно до скарги (звернення) від 31.01.2017.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №889 "Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ" було створено Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, який є міжрегіональним територіальним органом Міністерства внутрішніх справ України, юридичною особою публічного права.

Цією ж Постановою утворено як юридичні особи публічного права і інші територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України, зокрема Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області.

Як встановлено із звернення (скарги) позивача, ним, зокрема, порушувались питання щодо неправомірних дій посадових осіб Регіонального сервісного центру Житомирської області МВС України, які на його думку, містять ознаки злочинів, з вимогою до відповідача здійснити перевірку вказаних фактів та проведення службового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2017 року за вихідним № 31/В-141 відповідачем звернення ОСОБА_1 стосовно дій державних службовців Регіонального сервісного центру в Житомирській області було надіслано для розгляду за належністю виконуючому обов'язків директора Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області, що підтверджується реєстром №42 на кореспонденцію, що надсилається через фельдзв'язок при МЗ України від 13.02.2017.

Листом від 10.02.2017 № 31/В-141 Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України повідомив ОСОБА_1 про те, що у зверненні питання стосуються компетенції Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, а тому звернення направлено за належністю до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області.

Суд наголошує, що Головний сервісний центр МВС здійснює надання платних і безоплатних послуг, віднесених до компетенції Міністерства внутрішніх справ, а також бере безпосередню участь у реалізації державної політики в сфері надання адміністративних послуг.

До компетенції відповідача не відноситься вирішення питань, порушених позивачем у своєму зверненні, а тому вимоги позивача щодо зобов"язання Головний сервісний центр провести службове розслідування є безпідставними.

Крім того, про даний факт позивач було повідомлено листом, тобто надано повну інформацію на його звернення від 31.01.2017.

При цьому суд звертає увагу, що з вищевказаної скарги ОСОБА_1 не вбачається, що вона стосується керівництва Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області; позивач не обґрунтовує, з посиланням на нормативно правові-акти, свого твердження, що керівництво Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області призначається Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України, а відповідно до діючого законодавства призначення на посаду керівника Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ не відноситься до компетенції Головного сервісного центра Міністерства внутрішніх справ України.

Отже, аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 з даного приводу є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог про визнання неправомірними дії (бездіяльність) Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в частині не реагування на скаргу (звернення) від 31.01.2017 року та зобов"язання Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області провести службове розслідування, відібрати пояснення від державних службовців (відповідального за збереження документів та за довідкове забезпечення в Регіональному сервісному центрі Житомирської області та надати повну інформацію про підсумки службового розслідування відповідно до скарги (звернення) від 31.01.2017.

Відповідності до Положення про регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області РСЦ МВС в Житомирській області крім іншого забезпечує в межах повноважень, передбачених законодавством, здійснення заходів щодо запобігання і протидії корупції, контроль за їх реалізацією (розділ 5 лункі 17); призначає на посади та звільняє з посад керівників структурних підрозділів (начальників ТСЦ МВС призначає та звільняє з посад за погодженням з директором ГСЦ МВС), інших державних службовців та працівників РСЦ МВС в Житомирській області, присвоює їм ранги державних службовців відповідно до законодавства про державну службу (крім свого заступника) ( розділ 10 пункт 9); здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни в РСЦ МВС в Житомирській області ( розділ 10 пункт 12) тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Як було встановлено судом, 13.02.2017 року за вихідним № 31/В-141 Головним СЦ МВС звернення ОСОБА_1 стосовно дій державних службовців Регіонального сервісного центру в Житомирській області було надіслано для розгляду за належністю виконуючому обов'язків директора Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області.

28.02.2017 позивачу направлено лист від 28.02.2017 №31-В-10 та повідомлено про результати поведеної перевірки за його зверненням від 31.01.2017. Зокрема вказано, що під час перевірки відомості викладені у зверненні позивача не знайшли свого підтвердження. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями наданих відповідей, а також копіями журналу реєстрації вихідних та внутрішніх документів.

Так, в матеріалах справи міститься висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 20.02.2017, у якому зазначено, що відомості викладені у зверненні позивача не знайшли свого підтвердження.

Отже, у межах визначених законом строків, Регіональним сервісним центром в Житомирській області було направлено на адресу ОСОБА_1 відповідь на запит, у якому детально надано усю запитувану інформацію та проведено розслідування у межах компетенції сервісного центру.

Тому, суд вважає, безпідставними вимоги позивача до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність їх дій, а тому позов ОСОБА_1 є безпідставними задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 86,128,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос