Справа № 619/489/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 р. Справа № 619/489/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 27.03.2017р. по справі № 619/489/17

за позовом ОСОБА_1

до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області із адміністративним позовом до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, у якому просила: визнати протиправної бездіяльність відповідача, яка виразилась у порушенні п. 11 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; поновити її порушене право на отримання пенсії, зобовязавши відповідача проводити (поновити) виплату пенсії з 27 вересня 2016 року.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 27.03.2017р. по справі № 619/489/17 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити. В доводах апеляційної скарги, посилаючись на неповноту дослідження обставин у справі, позивач зазначила, що судом першої інстанції не враховано положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій щодо наявності у відповідача обовязку здійснити поновлення виплати пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший за наявними в матеріалах пенсійної справи документами. Разом з цим, позивач звернула увагу суду на те, що її пенсійна справа була сформована у червні 2016 року, а також вказала на те, що відповідачем не виконано обовязок з повідомлення про право та порядок призначення пенсії.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, зазначив, що при зверненні до пенсійного органу, як 07.06.2016 року, так і з повторною заявою-27.09.2016 року, позивач не набула права на призначення їй пенсії по Закону України «Про державну службу». Ще при первинному зверненні до відповідача ОСОБА_1 була повідомлена про те, що вона набула право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах звернулась лише 10.01.2017 року, у звязку з чим підстави виплати їй пенсії із 27.09.2017 року відсутні.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 02.06.2016 року досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону україни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 03 червня 2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця за віком та додала до вказаної заяви необхідний перелік документів (а.с. 21-22).

Рішенням Дергачівського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 07.06.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу», згідно поданої заяви від 03.06.2016 року. Відповідно до п.п.12 п.3 ст.3 дія Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII не поширюється на суддів (а.с. 23).

Після звільнення з посади судді, 27 вересня 2016 року, позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця, а також надала документи на підтвердження стажу, місця проживання та особи позивача (а.с. 24-25).

Рішенням Дергачівського обєднаного управління пенсійного фонду України у Харківській області 04 січня 2017 року позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії державного службовця.

Згідно заяви від 10.01.2017 року про призначення пенсії за віком відповідно Закону №1058, управлінням було призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.01.2017 року.

Не погоджуючись із датою, з якою відповідачем встановлено виплати пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності, оскільки при зверненні ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії 03.06.2016 року, їй було роз'яснено право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне срахування».

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 64 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне срахування» виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов'язана: письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду.

Таким чином, на пенсійні органи покладено обов'язок, в тому числі, письмового інформування застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, виплати та переходу на інший вид пенсії.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд зазначає, що, виходячи зі змісту ст.ст. 2, 3 КАС України, субєкт владних повноважень не має прав, у розумінні міри свободи поведінки, а лише наділений законодавцем певними повноваженнями, необхідними для реального виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, дійсно, як 03.03.2016 року, так і 27.09.2016 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії згідно із Законом України «Про державну службу», проте матеріали справи не містять даних пр виконання відповідачем обов'язку із письмового інформування ОСОБА_1 з дня набуття нею право на пенсії (02.06.2016 року- досягнення пенсійного віку) до 10.01.2017 року про виникнення у неї права на призначення пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, допущено пасивну поведінку, яка виразилась у формі невчинення дій, яку він зобов'язаний був вчинити, в силу вимог Закону.

З приводу доводів відповідача про те, що позивач ще при первинному зверненні за призначенням пенсії (03.06.2016 року) була повідомлена про можливість вибору виду довічної пенсії за одним із законів, про що в заяві від 03.06.2016 року проставлено власноручний підпис ОСОБА_1, а також власноручний підпис про повідомлення щодо права вибору одного виду пенсії проставлено і у заяві від 27.09.2016 року та у памятці пенсіонера від 27.09.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Із наявних в матеріалах справи копій документів, на які посилається відповідач, судом встановлено, що бланки заяв та памятки пенсіонера містять інформацію про те, що громадянин, який має право на різні види пенсій, може отримувати лише одну за його вибором.

Проте, колегія суддів зазначає, що дане загальне розяснення не може бути розцінене, як письмове інформування позивача про наявність у неї права на призначення пенсії згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та порядок призначення такої пенсії, а отже не свідчить про виконання відповідачем обовязку, покладеного на нього п. 11 ч. 2 ст. 64 вказаного Закону.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у порушенні п. 11 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підлягають задоволенню

Щодо позовних вимог в частині поновлення порушеного права на отримання пенсії шляхом зобовязання відповідача проводити (поновити) виплату пенсії з 27 вересня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною 1 ст. 45 зазначеного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 1.7. Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до п. 2.8. Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується відповідачем, що пенсійна справа ОСОБА_1 сформована при зверненні нею із заявою та доданими до неї документами 03.06.2016 року, доказів того, що матеріали пенсійної справи потребували додавання додаткових документів матеріали справи також не містять.

При цьому, колегією суддів встановлено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність у формі неповідомлення про набуття ОСОБА_1 права на призначення пенсії, за наявності у відповідача такого обовязку (письмового інформування (пропозиції) про можливість звернутись із заявою про призначення пенсії за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») та можливості в розумінні п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", здійснити призначення пенсії, на яку набула право позивач.

Таким чином, за наявності достатніх документів у пенсійні справі для призначення пенсії позивачу станом на 27.09.2016 року, встановленою виною відповідача у допущенні протиправної бездіяльності, позовні вимоги в частині зобовязання поновити порушене право на отримання пенсії шляхом зобовязання відповідача проводити (поновити) виплату пенсії з 27 вересня 2016 року також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції, із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 27.03.2017р. по справі № 619/489/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправної бездіяльність Дергачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, яка виразилась у порушенні п. 11 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Поновити порушене право ОСОБА_1 на отримання пенсії, зобовязавши Дергачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області проводити виплату пенсії з 27 вересня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 23.05.2017 р.