Справа № 514/1675/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 514/1675/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тончева Н.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дії, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області, якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області № 127845 від 15 березня 2013 року про перерахунок пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області провести вірне призначення, нарахування та доплату пенсії за віком з 15 березня 2013 року з врахуванням для обчислення пенсії визначеного у встановленому порядку показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні року, що передують року нарахування пенсії, а саме з 2010, 2011, 2012 роки, з врахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалась на те, що вона з 15 серпня 1984 року працювала на посаді вихователя, з 01 вересня 1984 року її переведено на посаду вчителя початкових класів Богданівської середньої школи. 04 січня 2010 року вона звільнилась та звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років. Їй призначено було пенсію. 08 січня 2010 року її знову прийнято на посаду вчителя. Згодом 05 лютого 2013 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. Розпорядженням від 15 березня 2013 року їй призначено пенсію, однак вона вважає його прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки показник заробітної плати при призначені пенсії був взятий за 2009 рік, а не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2010, 2011, 2012 роки). Також, зазначила, що з 05 січня 2010 року до 2013 року пенсія їй не виплачувалась, пенсійне посвідчення не видавалось.

Також, просила суд поновити їй строк для звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, оскільки нею строк було пропущено з важких сімейних підстав, в неї син є інвалідом І групи та вона на протязі останніх трьох років постійно перебуває на лікарняному, оскільки дуже хворіє. Крім того, з текстом розпорядження УПФ України у Тарутинського району Одеської області від 15 березня 2013 року, вона отримала 02 грудня 2016 року.

Представник відповідача позов не визнав, надавши письмові заперечення, в яких зазначив, що позивачка звільнена від займаної посади вчителя початкових класів НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - д/з» с. Богданівка Тарутинського району Одеської області у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років. З 05 січня 2010 року їй призначено пенсію на підставі п. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується протоколом від 06.01.2010 року. Після призначення пенсії за вислугу років позивачка з 08.01.2010 року зарахована на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, а тому з січня 2010 року виплату призначеної пенсії позивачці припинена. 05 лютого 2013 року позивачка знову звернулася до УПФ України у Тарутинському районі Одеської області з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший. Таким чином, під час призначення пенсії позивачці за вислугу років у 2010 році застосовано середню заробітну плату за календарний рік, що передує року звернення за призначення пенсії, а саме за 2009 рік. Таким чином, позивачці проведено відповідний перерахунок та її переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Крім того, вважає, що на підставі ст. 99 КАС України було пропущено шестимісячний строк для звернення до суду відповідною заявою.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області про визнання протиправними дії, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду з даним позовом. Визнано протиправним та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області № 127845 від 15 березня 2013 року про перерахунок пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області провести вірне призначення, нарахування та доплату ОСОБА_2 пенсії за віком з 15 березня 2013 року з врахуванням для обчислення пенсії визначеного у встановленому порядку показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за три календарні роки, що передують року нарахування пенсії, а саме з 2010, 2011, 2012 роки, з врахуванням виплачених сум. Звернуто постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись з таким судовим рішенням Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області звернулось до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року замінено первинного відповідача у справі № 514/1675/16-а на правонаступника, а саме: замінено управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області на Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи позивачка з 15 серпня 1984 року працює на посаді вихователя. В подальшому, з 01 вересня 1984 року її переведено на посаду вчителя початкових класів Богданівської середньої школи, що підтверджується копією трудової книжки.

04 січня 2010 року позивачку звільнено з посади вчителя початкових класів НВК «ЗОШ 1-3 ступенів - д/з» с. Богданівка у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років.

Після цього, 04 січня 2010 року позивачка звернулася до УПФ України у Тарутинському районі з заявою про призначення пенсії за вислугу років, яка їй була призначена протоколом №1/4 від 06 січня 2010 року.

08 січня 2010 року позивачка знову прийнята та на посаду вчителя початкових класів НВК «ЗОШ 1-3 ступенів - д/з» с. Богданівка.

05 лютого 2013 року позивачка звернулася з заявою до УПФ України у Тарутинського районі Одеської області з заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При заповненні бланку заяви нею зазначено «переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії», але фактично вона просила призначити їй пенсію за віком.

Відповідно до розпорядження №127845 від 15 березня 2013 року позивачці здійснено не призначення пенсії за віком, а перерахунок пенсії за віком за новою формулою та призначено пенсію щомісячно у розмірі 1077 гривень 91 копійки, з 15 березня 2013 року, де в розрахунок була узята середньомісячна заробітна плата працівників, зайнятих у галузях національної економіки України за 2009 рік на одну особу в цілому по Україні.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки фактично позивачка не зверталася до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а просила призначити їй іншу пенсію за іншим Законом.

Колегія суддів не погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Положення статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 (надалі - Закон №1058) визначає умови призначення пенсії за віком. Так, статтею 27 цього Закону встановлюється розмір такої пенсії.

Стаття 40 Закону №1058 (в редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) передбачає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» визначено, що при призначенні пенсії відповідно до Закону №1058, для обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст. 40 цього Закону, використовується середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства та встановлені матеріалами фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість дій відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу, замість її призначення та не застосування показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік для цього.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою правову позицію не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області - залишити без задоволення, а постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дії, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян