Справа № 802/840/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

29 травня 2017 р. Справа № 802/840/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за поданням Головного управління ДФС у Вінницькій області про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ "ДСЛ Енерджи груп"

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду в порядку ст. 183-3 КАС України звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ "ДСЛ Енерджи гурп".

Ухвалою від 25.05.17 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним поданням та призначено його до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги про зупинення видаткових операцій платника податків, з підстав викладених в подані.

Представник платника податків в судовому засіданні заперечила проти задоволення подання, у зв'язку із наявністю спору про право, а також про відсутність будь-яких доказів факту реалізації пального за готівкові кошти, оскільки реалізацію дизельного палива на АЗС за адресою: вул. Чехова, 13, м. Вінниця здійснюється лише за безготівковим розрахунком.

В якості свідків судом допитано ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В своїх поясненнях свідки вказують на те, що факт закупівлі дизельного палива вартістю 19 гривень 50 копійок за 1 літр, здійснював їх знайомий на власному автомобілі, котрий з їхніх слів, здійснив закупівлю 60 (шістдесяти) літрів дизельного палива на загальну суму 1170 (одна тисяча сто сімдесят) гривень на АЗС за адресою: вул. Чехова, 13, м. Вінниця.

Заслухавши пояснення представників сторін та покази свідків, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у адміністративній справі з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області на підставі ст.20, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст.80 ПКУ прийнято наказ №827 від 12.05.17 року від 12.05.17 року про проведення фактичної перевірки ТОВ "ДСЛ Енерджи груп". З метою виконання наказу №827 від 12.05.17 року прийнято направлення №820 та №821 від 12.05.17 року.

За результатами фактичної перевірки ТОВ "ДСЛ Енерджи груп" посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області складено акт №084/02/32/14/40822710 від 15.05.2017 року. Даним актом встановлено порушення п.1 ст.3 ЗУ від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", а саме при продажу дизельного пального в готівковій формі оплати 60л., по ціні 19,50 грн. за літр, на загальну суму 1170,0 грн. розрахункову операцію не проведено через реєстратор розрахункових операцій (РРО-відсутній).

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства ( далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ).

Статтею 1 ПК України встановлено, що цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до норм статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку (пункт 19-1.1.21 ).

Відповідно до пп.16.1.9 п.16.9 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Згідно з пп.16.1.13 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об'єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов'язані з іншими об'єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу;

Відповідно до пп.20.1.31 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до п.п. 75.1.3. ст.71 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Суд звертає увагу, що фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки. Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб'єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 Податкового кодексу України.

Як свідчать матеріали справи, на виконання наказу № №827 від 12.05.17 про проведення фактичної перевірки ТОВ "ДСЛ Енерджи груп" посадові особи ГУ ДФС у Вінницькій області прибули на об'єкт перевірки, а саме на АЗС за адресою: вул. Чехова, 13, м. Вінниця.

В свою чергу, посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області складено акт №084/02/32/14/40822710 від 15.05.2017 року. Даним актом встановлено порушення п.1 ст.3 ЗУ від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", а саме при продажу дизельного пального в готівковій формі оплати 60л., по ціні 19,50 грн. за літр, на загальну суму 1170,0 грн. розрахункову операцію не проведено через реєстратор розрахункових операцій (РРО-відсутній).

Звертаючись до суду з поданням про зупинення видаткових операцій ТОВ "ДСЛ Енерджи груп", ГУ ДФС у Вінницькій області посилається на те, що платник податків здійснює реалізацію дизельного палива в готівковій формі за відсутності реєстратора розрахункових операцій (РРО-відсутній).

Однак, відповідач та його представник зазначені доводи податкового органу заперечують і стверджують, що реалізація пального відбувається лише у оптових закупівлях, які здійснюються безготівковим розрахунком, а відтак реєстратор розрахункових операцій при здійсненні оптової реалізації пального не потребується.

В підтвердження своїх доводів, відповідач надав суду видаткову накладну №1 від 04 квітня 2017 року про купівлю у ТОВ "ДСЛ Енерджи груп" ТОВ "Укрбудтехніка" дизельного палива у кількості 500 (п'ятсот) літрів, за ціною 16,67 грн. за 1 літр без ПДВ (8333,33 грн.), а з урахування ПДВ 10000 (десять тисяч) грн. Окрім цього, надано договір №1 від 03 квітня 2017 року, який укладено між ТОВ "ДСЛ Енерджи груп" та ТОВ "Укрбудтехніка" про те, що постачальник зобов'язується на умовах визначених цим договором передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його вартість.

Також в матеріалах справи міститься довідка про відкритий рахунок ТОВ "ДСЛ Енерджи груп" в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", а також інші докази, про закупівлю та реалізацію продукції у безготівковій формі на АЗС за адресою: вул. Чехова, 13, м. Вінниця.

Особливості провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень на підставі подання таких органів регулюються статтею 183-3 КАС України, аналіз якої вказує на те, що провадження у справах цієї категорії є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного).

Пунктом 2 ч. 5 ст. 183-3 КАС України передбачено, що суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 КАС України.

Як роз'яснив Вищий адміністративний суд України у своєму інформаційному листі від 02.02.2011 року за №149/11/13-11, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому така незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 КАС України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, склад майна щодо якого застосовується адміністративний арешт, заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту тощо.

Під час розгляду подання ГУ ДФС у Вінницькій області про зупинення видаткових операцій ТОВ "ДСЛ Енерджи груп" суд дійшов висновку, що платник податків заперечує законність застосування адміністративного арешту.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність спору про право, що унеможливлює розгляд і вирішення заявленого до суду подання в порядку, визначеному статтею 183-3 КАС України.

Нормами процесуального закону не передбачено наслідків встановлення судом існування спору про право після відкриття провадження у справі за поданням органу державної податкової служби.

Однак, Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 22.04.2011року № 571/11/13-11 зазначив, що в такому разі необхідно закривати провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

При цьому закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

З огляду на викладене та враховуючи наявність між сторонами спору про право провадження у цій адміністративній справі належить закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №802/840/17-а за поданням Головного управління ДФС у Вінницькій області про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ "ДСЛ Енержи груп".

Роз'яснити заявнику, що закриття провадження у даній справі не позбавляє податковий орган права звернутися до окружного адміністративного суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна