Справа № 826/982/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 травня 2017 року № 826/982/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомМіністерства енергетики та вугільної промисловості України
до третя особаМіністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_1
провизнання протиправною та скасування постанови від 15.12.2016 ВП №53010925,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 15.12.2016 ВП №53010925.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржувана постанова винесена відповідачем передчасно, оскільки не дотримано законодавчо встановленого строку (10 робочих днів) для добровільного виконання боржником (позивачем) рішення.

Відповідач та третя особа явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, заперечень проти позову та письмових пояснень не надали, а також відповідачем не виконано вимог ухвалу суду від 13.02.2017 в частині надання копій матеріалів виконавчого провадження.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловолом В.О. за результатами розгляду заяви про примусове виконання виконавчого листа №806/1310/16, виданого 01.09.2016 Житомирським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 31.05.2016, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 (ВП №53010925), якою боржника - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України - зобов'язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловола В.О. від 15.12.2016 у межах вказаного виконавчого провадження, з огляду на відсутність станом на 15.12.2016 у відділу інформації про виконання рішення суду боржником, постановлено накласти на боржника - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України - штраф у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи вказану постанову передчасною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами п'ятою та шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Приписами статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина перша статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

У силу частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що накладення штрафу у разі невиконання боржником рішення здійснюється за відсутності поважних причин його невиконання.

Так, за твердженнями позивача, постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 (ВП №53010925) останнім отримано лише 09.12.2016, а оскаржувану постанову про накладення штрафу винесено вже 15.12.2016, що порушило встановлений частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» 10-денний строк для самостійного виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову (стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене, державний виконавець може розпочати дії з примусового виконання рішення лише пересвідчившись про факт отримання боржником постанови про відкриття провадження у справі та спливу строку, встановленого частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду доказів направлення позивачу, як боржнику у виконавчому провадженні, постанови про відкриття виконавчого провадження та її вручення останньому. Відтак, суд виходить з того, що твердження позивача про отримання вказаної постанови 09.12.2016 відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Отже, враховуючи факт отримання позивачем, як боржником у виконавчому провадженні, постанови про відкриття виконавчого провадження 09.12.2016, винесення постанови про накладення штрафу 15.12.2016 є передчасним, без дотримання строку для самостійного виконання боржником рішення, з огляду на що, постанова відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 15.12.2016 у виконавчому провадженні №53010925 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 15.12.2016 у виконавчому провадженні №53010925.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.