Справа № 456/1087/17
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1087/17
Провадження № 2-а/456/109/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" травня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції НПУ, інспектора СРПП № 24 Стрийського ВП ГУНП лейтенанта поліції Ловас І.І. про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановами інспектора патрульної поліції Ловас І.І. від 02.04.2017р.: серія БР № 135978 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн; та серія БР № 135979 за ч.1 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. Вважає вказані постанови незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 2.04.2017р. був зупинений працівниками поліції, нібито за те, що порушив вимоги дорожного знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», вподальшому оскільки він не погоджувавя з попереднім правопорушенням працівники поліції склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, нібито за керування ним транспортним засобом без реєстраційних документів. З даними постановами не згідний, оскільки дійсно керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. П.Мирного в сторону об»їздної дороги, виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» зупинив транспортний засіб, хоча розмітка 1.12 (стоп-лінія) була відсутня, а потім продовжив рух. Зупинивши автомобіль на вимогу працівників поліції він надав інспектору технічний паспорт на автомобіль та посвідчення водія, що є зафіксованим на мобільний телефон. Знаючи, що не порушував правил дорожнього руху, здивувався, що інспектор поліції почав складати постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, фото-чи відео доказів надано не було, при цьому Ловас І.І. поводив себе некоректно та агресивно. Отримати копії постанов відмовився, оскільки вважає їх необґрунтованими та незаконними. Інспектор позбавив його повного, об»єктивного та справедливого розгляду справи, оскільки все звелось до формального винесення постанови. Крім того, не здійснювалося дослідження доказів, а також не встановлювалися обставини, що підлягають з»ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. А тому, просить постановити рішення, яким скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення з мотивів відсутності у його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю та додатково пояснив, що постанови винесені інспектором вважає незаконними, заперечує свою вину, оскільки дійсно в той день був за кермом автомобіля, вимогу дорожнього знаку «Стоп» виконав, коли його зупинив інспектор

патрульної поліції то пред»явив йому посвідчення водія і техпаспорт на автомобіль. Все це доводиться відео зйомкою, яку проводив особисто та просить оглянути в судовому засіданні. Постанови він не підписував, та не згодний з оцінкою його дій інспектором і з його бездоказовими звинуваченнями, постанови складені безпідставно і не відповідають вимогам законодавства України. Його провина, якщо вона мала місце, повинна бути доведена всесторонньо і повно. А тому просить скасувати вищевказані постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача інспектор СРПП № 24 Стрийського ВП ГУНП Ловас І.І. в судове засідання не з»явився, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом встановлено та як вбачається з вищевказаних постанов, що 02.04.2017р. о 22.50 год. в м. Стрий по вул. П.Мирного, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 не маючи при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, Крім того, він порушив вимогу дорожного знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Статтею 126 КУпАП України визначено чіткий перелік правопорушень, за які передбачена адміністративна відповідальність, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"); керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Однак, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису подій, що мали місце 2.04.2017р. (представлених позивачем), реєстраційне посвідчення на транспортний засіб було пред»явлено працівнику поліції і таке оглядалось інспектором. Окрім того, копія реєстраційного посвідчення на транспортний засіб марки «Volkswagen Polo», 2004 р.в., д.н.з. НОМЕР_3, долучена до матеріалів справи, з нього видно, що право користування автомобілем має ОСОБА_1 (позивач).

Отже відомості, викладені інспектором Ловас І.І. в постанові БР № 135979 про накладення адміністративного стягнення про керування ОСОБА_1 автомобілем 2.04.2017р. без реєстраційних документів на автомобіль не відповідають дійсності, а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306) «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

В свою чергу інспектором Стрийського ВП в спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів, порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху, не представлені

такі докази і в судове засідання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, інспектором поліції не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого останнім правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше.

Отже, оскаржувані постанови ґрунтуються виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об'єктивність з'ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Крім того, оцінивши матеріали справи та пояснення позивача, суд не вбачає протиправності в діях інспектора СРПП № 24 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи те що в судовому засіданні, жодним чином не доведена вина ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях, а тому спірні постанови слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 22, 247, 293 КпАП України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Постанову серії БР № 135978 від 02.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України визнати протиправною та скасувати.

Постанову серії БР № 135979 від 02.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України визнати протиправною та скасувати.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. М. Янів