Справа № 2а-0870/4330/11
Суддя: Волков О.Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоВолкова О.Ф.
суддів:Гриціва М.І., Кривенди О.В.,-

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - ПАТ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 лютого 2017 року у справі за позовом ПАТ до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі МГУ ДФС, третя особа: Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановила:

ПАТ звернулось із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 лютого 2017 року з підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Цією ухвалою Вищий адміністративний суд України касаційну скаргу ПАТ залишив без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року про відмову у задоволенні позовних вимог - без змін.

На підтвердження наведених у заяві доводів ПАТ надало копії рішень Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року (№ К/800/12864/13), 15 січня 2014 року (№ К/800/15834/13), 30 жовтня 2014 року (№ К/9991/12876/12) та від 27 квітня 2016 року (№ К/9991/10702/12).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Проте аналіз рішення, про перегляд якого подано заяву та вищевказаних рішень Вищого адміністративного суду України наданих для порівняння не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Так, у оскаржуваному рішенні Вищого адміністративного суду України, цей суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів проведення платником будь-яких економічних досліджень з метою установлення ціни на металопродукцію у перевіреному періоді, платником не представлено фактичних даних на підтвердження відповідності застосованої ціни на спірну металопродукцію об'єктивним ринковим чинникам (зокрема, ціні, що застосовувалася іншими суб'єктами господарювання у відповідний період на аналогічний товар), не подано розрахунків оптимальності визначення ціни на спірний товар, планування прибутку, не спростовано належними засобами доказування висновків податкового органу, покладених в основу оскаржуваного повідомлення-рішення.

Щодо висновків Вищого адміністративного суду України, викладених у рішеннях, наданих на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, слід зазначити наступне.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року (№ К/800/12864/13) цей суд дійшов висновку що при визначенні податкових зобов'язань з податку на додану вартість за операціями з поставки товарів позивач виходив з договірних цін, які встановлені сторонами договорів поставки та відповідають рівню звичайних цін, оскільки протилежного податковим органом не доведено.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України 15 січня 2014 року (№ К/800/15834/13) суд зазначив про те, що на підтвердження правомірності формування податкового кредиту позивачем подано усі необхідні документи, які у сукупності підтверджують реальність господарських операцій. Доказів того, що відомості, які містяться у поданих документах, недостовірні та (або) суперечливі, податковою інспекцією не представлено.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року (№ К/9991/12876/12) цей суд вказав на те, що акт перевірки не містить жодних заперечень відповідача щодо ненадання позивачем будь-яких необхідних первинних документів та не встановлення ухилення платника податків чи його посадових осіб від надання таких відомостей, у той час, як нереальність господарських операцій з метою формування податкового кредиту по податку на додану вартість має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2016 року (№ К/9991/10702/12) встановлено недоведеність у встановленому порядку податковим органом того, що рівень цін, за якими позивач реалізовував свою продукцію, не відповідав рівню звичайних цін, які склалися на ринку відповідних товарів.

За таких обставин підстав для допуску справи до провадження немає.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 КАС колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі МГУ ДФС, третя особа: Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 лютого 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Ф. Волков
Судді: М.І. Гриців
О.В. Кривенда