Справа № 804/2526/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р. Справа № 804/2526/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.04.2017р.,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект» звернулося з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2017р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем 26 грудня 2016р., при переведенні позивача до Офісу великих платників податків без попередження позивача, було порушено п.1 Порядку формування Реєстру великих платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015р. № 911, зареєстрованого в Мінюсті 09.11.2015р. за № 1395/27840 (далі Порядок №911), що позбавило позивача можливості 03.01.2017р. зареєструвати податкові накладні, складені ним 22-23 грудня 2016р. та призвело до необхідності укладення нового договору про визнання електронних документів, який було укладено позивачем 04.01.2017р. Так, 04.01.2017р. по 06.01.2017р. працівники позивача намагалися зареєструвати податкові накладні, проте документи прийняті не було та у квитанціях було зазначено, що невірний підпис та необхідність підтвердити право підпису особи ОСОБА_5 незважаючи на те, що сертифікат ОСОБА_5 був дійсний з 23.03.2015р. до 23.03.2017р. Лише 10.01.2017р. позивачем були зареєстровані податкові накладні від 22-23.12.2016р. без будь-якого підтвердження підпису ОСОБА_5 Представник позивача вважає, що працівники позивача не змогли зареєструвати податкові накладні у період з 03.01.2017р. по 06.01.2017р. через блокування відповідної електронної системи та відповідачем безпідставно не прийняті у цей період податкові накладні, так як Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1246 (далі Порядок №1246) такої підстави, яка зазначена у квитанціях, для відмови у прийняття податкових накладних не містить. Окрім того, представник позивача посилається і на те, що 06.01.2017р. був пятницею, який був коротким робочим днем, а 7 січня Різдво Хрестове вихідний день. Щодо застосування штрафу, представник позивача вказує на те, що субєкт владних повноважень не виконав своїх зобовязань з приводу належної роботи системи про визнання електронних документів, що зумовило порушення платником податків строків реєстрації податкових накладних, в той час як позивачем було вжито усіх залежних від нього заходів з метою недопущення порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) з урахуванням того, що вказаний термін закінчився 06.01.2017р. та у разі, якщо б позивача не було переведено до Офісу великих платників податків, підприємство б вчасно зареєструвало податкові накладні та не було б підстав для застосування штрафу. За викладеного, представник позивача вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних до позивача у розмірі 59260,07 грн. є протиправним та просить його скасувати. У додаткових поясненнях представник позивача пояснив, що сертифікат на накладання ЕЦП директора ОСОБА_6 був виданий 25.03.2016р. та діє до 24.03.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в усних поясненнях та письмових запереченнях на позов просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі посилаючись на те, що підставою для припинення договору на визнання електронних документів від 19.11.2015р. стало порушення позивачем вимог ст.13 Закону України «Про електронний цифровий підпис», а саме: прострочено посилений сертифікат ключа директора позивача ОСОБА_6, який закінчився 31.03.2016р., а не головного бухгалтера, при цьому, представник відповідача вказує на те, що набуття позивачем статусу великого платника податків не було підставою для припинення договору. У додаткових поясненнях представник відповідача зазначила, що згідно до п.5 Порядку №1246 після складання податкової накладної на неї накладається електронний цифровий підпис (ЕЦП) посадових осіб постачальника (продавця) головного бухгалтера або керівника, органи ДФС приймають податкову звітність з 9.00 годин до 18.00 годин щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів. Що стосується укладення нового договору на визнання електронних документів, то представник відповідача вказує, що даний договір позивачеві був поданий 04.01.2017р. та фактично укладений Дніпропетровським офісом великих платників податків 05.01.2017р. про що свідчить перша і друга квитанції. Окрім того, представник відповідача в усних поясненнях посилається на те, що податкова накладна №617 від 13.12.2016р. на суму податку 20002,08 грн. з граничним терміном подання 28.12.2016р. була подана позивачем лише 11.01.2017р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 16.05.2017р.

Судом у ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю зареєстроване як юридична особа 14.01.2005р. за адресою: АДРЕСА_1, перебував на обліку у Державній податковій інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а з 27.12.2016р. переведене до Офісу великих платників податків ДФС, що підтверджується копією виписки з ЄДРПОУ та копією рішення від 27.12.2016р. наявних у справі (а.с. 31,77).

23.03.2017р. Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС було проведено камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН позивачем у період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р. про що був складений акт №198/28-10-46-07-24238290 за висновками якого встановлено порушення позивачем п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН до 15 календарних днів із сумою податку на додану вартість 596600,42 грн. (а.с.19-21).

На підставі вказаного вище акту перевірки контролюючим органом 06.04.2017р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № за яким до позивача на підставі ст. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних було застосовано штраф у розмірі 59260,07 грн. (а.с.27).

Позивач оспорює вказане вище податкове повідомлення-рішення та просить його визнати протиправним і скасувати посилаючись на те, що відповідна електронна система по реєстрації податкових накладних не працювала до 06.01.2017р. включно, в той же час, позивачем було вжито всіх від нього залежних заходів для недопущення порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН у період з 03.01.2017р. по 10.01.2017р., до того ж, кінцеві строки реєстрації таких податкових накладних припадали на святкові дні у звязку з чим вважає прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним.

Заслухавши представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд находить підстави достатніми для часткового задоволення позовних вимог позивача в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.04.2017р. щодо застосування штрафу у розмірі 57259 грн. 86 коп., виходячи з наступного.

Згідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення цих правовідносин) платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.

За п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на грудень 2016р.) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

В той же час, за загальним правилом статті 49 Податкового кодексу України, яка врегульовує строки подання податкової звітності до контролюючих органів, а подання податкових накладних можна віднести до однієї із форм податкової звітності платника податків, зокрема п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що якщо останній день строку надання податкової декларації припадає на вихідний день або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно ст.1201.1 ст.1201 Податкового кодексу України встановлено, що за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платником податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, встановлених ст. 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог ст.192 та 201 цього Кодексу, покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу у розмірі, зокрема, 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної у таких податкових накладних/розрахунках коригування у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Аналіз вищенаведених норм податкового законодавства свідчить про те, що на позивача покладено обовязок по складанню податкових накладних та реєстрації їх у Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання, при цьому, з урахуванням строків, які припадають на вихідні та святкові дні згідно до вимог п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України.

Так, як встановлено судом у ході судового розгляду справи, а також не оспорюється і представниками сторін, позивачем 22 та 23 грудня 2016р. були складені ряд податкових накладних, перелік яких наведений у акті перевірки, з граничним терміном реєстрації їх у ЄРПН 06.01.2017р. та 07.01.2017р. відповідно, та які були зареєстровані позивачем у ЄРПН 10.01.2017р., що також підтверджується і змістом акту перевірки від 23.03.2017р. (а.с.19-21).

З огляду на реєстрацію позивачем податкових накладних, складених 22 та 23 грудня 2016р. у ЄРПН - 10.01.2017р., контролюючий орган прийшов до висновку про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних у реєстрі на 3-4 дні.

Однак, такі висновки контролюючого органу з приводу порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН складених 23.12.2016р. з граничним терміном реєстрації 07.01.2017р. є помилковими та суперечать нормам п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України з огляду на те, що 07.01.2017р. є вихідним днем (субота) та святковий день, так як цей день є Різдвом Хрестовим, який було перенесено на 09.01.2017р. (понеділок) святковий (неробочий) день, а, отже, з урахуванням вимог п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України останнім граничним терміном для реєстрації податкової накладної в ЄРПН вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто 10.01.2017р. (вівторок) перший робочий день після святкового дня.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин та аналізу норм податкового законодавства, суд приходить до висновку про те, що позивачем не було порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних, складених 23.12.2016р. та зареєстрованих в ЄРПН 10.01.2017р. з урахуванням святкових та вихідних днів.

Факти того, що податкова звітність, в тому числі і реєстрація податкових накладних в ЄРПН відбувається щоденно з 9-00 до 18-00 годин, крім вихідних, святкових та неробочих днів, підтверджено також і представником відповідача в судовому засіданні.

Що стосується неприйняття контролюючим органом податкових накладних, складених позивачем 22.12.2016р. 06.01.2017р. з підстав виявлених помилок, а саме:необхідно підтвердити право підпису особи ОСОБА_5, що підтверджується копіями наявних в матеріалах справи квитанцій, то слід зазначити, що такі доводи податкового органу є безпідставними та неспроможними з огляду на те, що дія сертифікату посиленого ключа ОСОБА_5, яка є бухгалтером підприємства та підписала вказані податкові накладні від 22.12.2016р., була чинна до 23.03.2017р., тобто в тому числі і станом на 22.12.2016р., що підтверджується відповідними витягами наявними у справі (а.с.16).

Також є безпідставними та неспроможними доводи представника відповідача і з приводу того, що неприйняття податкових накладних відбулося з підстав припинення договору на визнання електронних документів від 19.11.2015р., а саме: прострочено посилений сертифікат ключа директора позивача ОСОБА_6, який закінчися 31.03.2016р. з огляду на те, що вказане твердження спростовується відомостями про те,що дія сертифікату посиленого ключа вказаної вище посадової особи позивача була чинна з 25.03.2016р. по 25.03.2018р., що підтверджується копією відповідного витягу по даному підприємству щодо дії сертифікатів посилених ключів посадових осіб позивача (а.с.62).

Окрім того, судом враховується і те, що право підпису податкових накладних згідно Порядку № 1246 має або керівник підприємства або бухгалтер.

В даному випадку, податкові накладні від 22.12.2016р. були складені та підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису бухгалтером ОСОБА_7, направлені в ЄРПН саме вказаною особою 06.01.2017р. у останній день реєстрації податкових накладних у ЄРПН, а тому доводи представника позивача про те, що закінчилася дія сертифікату посиленого ключа у директора позивача, який вказані податкові накладні не підписував, є неспроможними та такими, що не відповідають дійсності та суперечать змісту квитанцій із яких видно, що не прийнято документ саме з причин не підтвердження підпису особи ОСОБА_5

Також, при дослідженні причин не прийняття на реєстрацію у ЄРПН податкових накладних від 22.12.2016р. 06.01.2017р., судом із наданих копій звернень позивача до відповідача встановлено, що, відправляючи 06.01.2017р. податкові накладні для реєстрації, позивачеві надсилалися квитанції про неприйняття документів та відповідачем надана позивачеві відповідь від 18.01.2017р. про те, що можливість подання податкових накладних засобами АС «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України станом на 06.01.2017р. повністю відновлено (а.с.17-18).

Проаналізувавши вказану відповідь, суд приходить до висновку, що станом на 06.01.2017р. електронна система з реєстрації податкових накладних у ЄРПН не працювала, в тому числі і 06.01.2017р., що підтверджується неможливістю позивача зареєструвати податкові накладні в ЄРПН у цей день та зверненнями позивача до відповідача саме 06.01.2017р. (а.с.17).

При цьому, судом приймається і до уваги те, що 10.01.2017р. позивач без будь-яких підтверджень на право підпису податкових накладних вказаної особи все ж таки зареєстрував їх у ЄРПН.

Представник відповідача у ході судового засідання на вимогу суду не змогла надати доказів, які б свідчили про те, що вказана система працювала в повному обсязі без перебоїв саме 06.01.2017р.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушення граничних термінів реєстрації позивачем податкових накладних від 22.12.2016р. у ЄРПН та неможливість реєстрації їх саме 06.01.2017р. відбулося не з вини позивача, а через те, що не працювала система АС «Єдине вікно подання електронної звітності», а тому застосування до позивача штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних від 22.12.2016р.- 10.01.2017р. є протиправним.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача у ході судового розгляду справи не було наведено жодних підстав та не надано жодних доказів, які б свідчили про обґрунтованість застосування до позивача штрафу у сумі 57259,86 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних складених 22-23.12.2016р. за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням з урахуванням встановлених судом обставин та досліджених доказів, які жодним чином не були спростовані.

Також, оскільки в листі податкового органу від 18.01.2017р. зазначено про те, що АС «Єдине вікно подання податкової звітності» ДФС України було повністю відновлено 06.01.2017р., зазначене свідчить про те, що станом на 06.01.2017р. ця автоматизована система не працювала, що не спростовано представником відповідача у ході судового розгляду даної справи належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку

Приймаючи до уваги викладене, перевіривши правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення № від 06.04.2017р. в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 57259,86 грн., суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято вказане вище оспорюване податкове повідомлення-рішення у вказаній частині не у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому зазначене вище податкове повідомлення-рішення у частині застосування до позивача штрафу у розмірі 57259,86 грн. є протиправним і підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення що стосуються застосування до позивача штрафу у розмірі 2000,21 грн. за порушення позивачем граничних термінів реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 617 від 13.12.2016р. на суму 20002,08 грн. з граничним терміном реєстрації 28.12.2016р., яка була зареєстрована лише 11.01.2017р. не підлягають задоволенню з огляду на те, що представник позивача не заперечував факту встановленого порушення вказаного терміну реєстрації цієї податкової накладної у ЄРПН та будь-яких доказів, які б спростовували такі твердження суду не надав, зазначив лише, що реєстрація цієї податкової накладної з порушенням строків відбулася з вини бухгалтера підприємства.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафу у розмірі 2000,21 грн. за порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної №617 від 13.12.2016р.

За викладених обставин, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню лише у частині визнання протиправним та скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафу у розмірі 57259,86 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, відповідно до частини задоволених вимог, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 858 грн. 90 коп.

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.04.2017р. задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати винесене Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2017р. в частині застосування штрафу у розмірі 57259 грн. 86 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (49000, м. Дніпро, пр.О.Поля,57) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект» (49044, АДРЕСА_2, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 858 грн. 90 коп. (вісімсот пятдесят вісім грн. 90 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений - 22.05.2017р.

Суддя ОСОБА_1