Справа № 628/693/17
Суддя: Цендра Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 628/693/17
Провадження № 2-а/628/45/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Цендра Н.В.

за участю секретаря - Разєнкової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Куп'янську адміністративний позов ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднанного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом вказавши, що в органах прокуратури України, на слідчо-прокурорських посадах, він відпрацював з 20 травня 1994 року по 26 квітня 1999 року, з 8 вересня 2004 року по 23 грудня 2009 року (також - 20.04.1981-20.04.1983р.р. - проходження строкової служби в лавах РА, 01.09.1983- 01.07.1987р.р,- навчання на денній формі у ХЮІ, служба в органах МВС України слідчим - 10 років 3 місяці 6 днів). Після звільнення з посади заступника прокурора П'ятихатського району прокуратури Дніпропетровської області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, з 2010 року перебуває на обліку в Куп'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області (УПФУ в Куп'янському районі Х/о) і отримую пенсію за вислугою років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» №1789- XII від 05.11.1991 року (в редакції Закону №502-УІ від 04.09.2008 року, що діяла на час призначення пенсії), виходячи із розміру 80% від чинної на той час заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури. Згідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст.50-1 Закону є підставою для перерахунку призначеної йому пенсії. 19.01.2017 р. він звернувся до Куп'янського об'єднаного управління ПФУ Харківської області з заявою про проведення перерахунку пенсії, долучивши довідку прокуратури Дніпропетровської області №18-282вих16 від 19.12.2016 року. Однак рішенням №10 від 26.01.2017 року йому було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю правових підстав, тому він звернувся до суду за захистом своїх прав.

10.05.2017 р. позивач надав до суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог (підстав) по адміністративній справі про визнання дій неправомірними, скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, в якій зокрема зазначив, що у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії призначені відповідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними змінами), розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи наведене, позивач вважає, що він має право на перерахунок призначеної пенсії, у відповідності ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 80 % від суми заробітної плати, яку необхідно виплачувати в розмірі 85 відсотків призначеного розміру пенсії.

Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення уточненого позову, посилаючись на те, що Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII « Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». До спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закону України « Про прокуратуру» у попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ, яка передбачає принципово інший порядок перерахунку пенсій. Із прийняттям Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулює стаття 86. Відповідно до п. 20 вищевказаної статті умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Дана норма не визнана неконституційною і підлягає обов'язковому застосуванню, а тому про звуження змісту прав позивача в даному випадку не йдеться. Кабінетом Міністрів України на виконання вказаної норми Закону не було прийнято жодної Постанови щодо перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Тобто, враховуючи те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, тому законодавчо визначені підстави для такого перерахунку відсутні. У зв'язку з чим просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

23.12.2009 року ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника прокурора П'ятихатського району за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст. 38 КЗпП України). (а.с. 18 з оборотної сторони).

Згідно довідки першого заступника прокурора Дніпропетровської області від 19.12.2016 р. № 18-282 вих. 16 Заробітна плата з 01.12.2015р. згідно пКМУ від 31.05.2012р. №505; пКМУ від 09.12.2015р. №1013 складається: посадовий оклад - 2424,00 грн.; класний чин - 130,00 грн.; вислуга років 30% - 766,20 грн.. Доплати, які передбачені чинним законодавством: Надбавка за особливо важливу роботу 70% - 2324,14 грн.; щомісячна премія 87,36% - 4930,90 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) -б/п - 470,36 грн.; матеріальна допомога на соц. побут, потреби (1/12) - б/гі - 470,36 грн. Всього: 11515,96 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот п'ятнадцять грн. 96 коп.). (а.с. 19)

19.01.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Куп'янського об'єднанного УПФУ Харківської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області. (а.с. 14)

Рішенням про результат розгляду заяви комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Куп'янського об'єднанного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №10 від 26.01.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю правових підстав. (а.с. 10-11).

Таким чином, спірним є питання щодо відмови відповідача провести перерахунок пенсії позивача у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон № 1789-ХІІ)

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1, 12, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, було регламентовано його право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Крім того, слід враховувати, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також у рішеннях Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005, від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 КСУ наголошено на тому, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Відповідно до правової позиції, яка зазначена в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції та ст. 5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

В силу ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Рішенням Конституційного Суду України N 7-рп/99, від 09.02.1999 р. встановлено, що «За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.»

У Рішенні Конституційного Суду України N 3-рп/2001, 05.04.2001 р., зазначено, що « Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи.»

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідно абз.6. п. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 02.03.2015 р. N 213-УІІІ і Закону України № 1774-19 від 06.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно п.2 Прикінцевих Положень Закону України від 02.03.2015 р. N 213-УІІІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) встановлений цим Законом стосується саме працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 20.08.2012 та займається адвокатською діяльністю.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини (П'ята секція) у справі «СУХАНОВ ТА ІЛЬЧЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF SUKHANOV AND ILCHENKO v. UKRAINE) (Заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26 червня 2014 року було визначено, що відсутність Закону автоматично означає порушення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, так як державою не було здійснено певні дії щодо нормативного визначення проведення пенсійних виплат і надбавок, які підлягали виплаті, що становило втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Не було надано жодних пояснень цієї бездіяльності, яка тримала заявників у невизначеності. Таким чином, суд не вбачає жодних причин, чому органи влади не вжили заходів для визначення розміру надбавки до пенсії заявників і вважає це втручання невиправданим. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-УІІ.

Відповідно до ч.13 ст.86 Закону №1697-УІІ пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 ст.44 Закону №1058-ІV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з положеннями п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п.1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абз.2 п.4.1 Порядку № 22-1, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 80% від заробітної плати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до правових положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-282вих16 від 19.12.2016 року, яку необхідно виплачувати в розмірі 85 % призначеного розміру пенсії, а тому відмова пенсійного органу в здійсненні зазначеного перерахунку, є протиправною та порушує законні права та інтереси позивача, у зв'язку з чим порушене право підлягає захисту шляхом задоволення його позовних вимог.

Крім того відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 7-9, 11, 69-71, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції Закону №502-VІ від 04 вересня 2008 року), суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 80% середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції Закону №502-VІ від 04 вересня 2008 року, що діяла на час призначення пенсії - грудень 2009 року) на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-282вих16 від 19 грудня 2016 року, яку виплачувати в розмірі 85 відсотків призначеного розміру пенсії.

Скасувати рішення відповідача №10 від 26 січня 2017 року щодо відмови мені у перерахунку пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789- XII від 05 листопада 1991 року (в редакції Закону №502-VІ від 04 грудня 2008 року).

Зобов'язати Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції Закону №502-VІ від 04 вересня 2008 року, що діяла на час призначення пенсії - грудень 2009 року) з розрахунку 80% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-282вих16 від 19 грудня 2016 року про заробітну плату, яку виплачувати в розмірі 85 відсотків призначеного розміру пенсії, та здійснити відповідні виплати з 01 лютого 2017 року за 12 місяців до дня звернення до органу ПФУ.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Куп'янського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлений 26 травня 2017 року.

Суддя Куп'янського міськрайонного

суду Харківської області Н.В.Цендра