Справа № 806/1071/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м.Житомир справа № 806/1071/17

категорія 8.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

за участю: секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання Техна" до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання Техна" звернулося з позовом до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про часткове визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № та № від 13 грудня 2016 року.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі і зазначила, що Відповідачем була призначена та проведена планова виїзна документальна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014року по 30.06.2016року. ОСОБА_3 результатами такої перевірки, на думку представників Позивача, уповноважені особи податкового органу безпідставно дійшли висновку про наявність несвоєчасних оплат підприємством до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору. В ході розгляду скарги підприємства податковим органом була призначена та проведена документальна позапланова виїзна перевірка в частині сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за аналогічний період.

На думку представника Позивача, за результатами таких перевірок податковим органом безпідставно зроблений висновок про наявність у підприємства статусу податкового агента по відношенню до фізичних осіб - нерезидентів, запрошених в якості представників підприємств - іноземних партнерів. Витрати підприємства на проведення заходів з проведення таких зустрічей не можна вважати виплатами доходів на користь таких нерезидентів. Такі витрати виплачувалися певним національним суб'єктам господарювання, з якими у підприємства були договірні відносини щодо проведення таких заходів.

Як зазначила представник Позивача, у підприємства відсутні жодні передбачені законодавством зобов'язання щодо нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору відносно вказаних нерезидентів, а тому відсутні підстави для застосування до підприємства фінансових санкцій передбачених ст.127 Податкового кодексу України.

Представник Відповідача, Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що дійсно в період з 01.11.2016року по 21.11.2016року уповноваженими посадовими особами податкового органу в ході розгляду скарги платника була призначена та проведена документальна позапланова виїзна перевірка в частині сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2014року по 30.06.2016року. ОСОБА_3 результатами такої перевірки було встановлено порушення підприємством вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування та своєчасності перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору на додаткові блага у вигляді оплати послуг проживання в готелях, послух харчування і сервісного обслуговування та оплати авіаквитків, що надавалися підприємством фізичним особам - нерезидентам. Зазначені порушення, на думку представника Відповідача, стали підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень щодо збільшення Позивачу сум податкових зобов'язань та застосування фінансових санкцій. Свої заперечення щодо заявленого позову представник Відповідача навела в письмових запереченнях.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо підстав та порядку визначення грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, застосування фінансових санкцій за несвоєчасне нарахування, неутримання та/або несвоєчасну сплату (перерахування) таких податковим агентом, строків подання податкової звітності регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 01.11.2016року по 21.11.2016року уповноваженими посадовими особами податкового органу в ході розгляду скарги платника була проведена була призначена та проведена документальна позапланова виїзна перевірка в частині сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2014року по 30.06.2016року, про що був складений відповідний акт перевірки від 28.11.2016року (а.с. т.1).

ОСОБА_3 результатами такої перевірки 13.12.2016року були винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- № про збільшення податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 51629,06грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ст.127 Податкового кодексу України на 38232,97грн.;

- № про збільшення податкового зобов'язання з військового збору на 2430,42грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ст.127 Податкового кодексу України на 1728,09грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ст.119 Податкового кодексу України на 510,00грн.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 28.11.2016року, та пояснень представника податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень стали виключно ненарахування та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору на додаткові блага у вигляді оплати послуг проживання в готелях, послух харчування і сервісного обслуговування та оплати авіаквитків, що надавалися підприємством фізичним особам - нерезидентам.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у Позивача протягом перевіряємого періоду мали місце належним чином підтверджені витрати зумовлені проведенням заходів щодо зустрічей фізичних осіб - нерезидентів, запрошених в якості представників підприємств - іноземних партнерів.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що такі витрати підприємства на проведення заходів з проведення таких зустрічей складалися з:

- з оплати послуг на проживання в готелях 37 фізичних осіб-нерезидентів на загальну суму 109110,96грн.;

- з оплати послуг з харчування та сервісного обслуговування 13 фізичних осіб-нерезидентів на загальну суму 8620,86грн.;

- з оплати авіаквитків (послуг з бронювання авіаквитків) 20 фізичних осіб-нерезидентів на загальну суму 205732,00грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що такі витрати Позивачем були враховані при визначенні своїх зобов'язань з податку на прибуток. Разом з тим, з таких витрат Позивачем податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не утримувався і відповідно до бюджету не перераховувався.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до того чи відносяться зазначені оплати послуг проживання в готелях, послух харчування і сервісного обслуговування та оплати авіаквитків, що надавалися підприємством фізичним особам - нерезидентам, до доходів у вигляді додаткових благ, та чи є Позивач податковим агентом в даних відносинах.

ОСОБА_3 приписами пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу);

Законодавець зазначає, що визначальними ознаками такого доходу фізичної особи у вигляді додаткового блага, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб та відповідно військового збору є:

- фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі;

- отримання такого доходу не пов'язано з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Судом встановлено та визнається представником платника, що зазначені в акті перевірки фізичні особи - нерезиденти не перебували з Позивачем в трудових відносинах і з ними не укладалися жодні відповідні цивільно-правові договори (угоди).

Судом встановлено та визнається представником Позивача, що безпосередніми отримувачами послуг з проживання в готелях, послух харчування і сервісного обслуговування та оплати авіаквитків були саме вказані фізичні особи-нерезиденти, що перелічені на сторінках 35-37 Акта перевірки від 28.11.2016року (а.с.246-248т.1).

Так, відповідно до наданих суду та досліджених в судовому засіданні актів про надання послуг Позивачем оплачено проживання (суміжні з проживанням послуги) фізичних осіб-нерезидентів, які не перебували з ним в трудових відносинах і з якими не укладалися відповідні цивільно-правові договори (угоди), в готелі "Вісак" м.Київ, готелі "Баккара" м.Київ, готелі "Братіслава м.Київ, готелі "Афінв м.Нікополь на загальну суму 109110,96грн.

При цьому суд враховує доводи представника Позивача, що такі послуги з проживання в січні 2014року отримував не громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5, а інший громадянин (ОСОБА_3) цієї країни, що прибув до Позивача в складі представників підприємства - іноземного партнера (а.с. 11-17 т.3).

Отримання вказаними фізичними особами-нерезидентами зазначених послуг, послуг з харчування та сервісного обслуговування на загальну суму 8620,86грн., з оплати авіаквитків (послуг з бронювання авіаквитків) на загальну суму 205732,00грн. підтверджується також дослідженими в судовому засіданні:

- запрошеннями представникам підприємств - іноземних партнерів на підприємство для проведення переговорів та презентації продукції;

- наказами про організацію проведення переговорів та презентації продукції для представників підприємств - іноземних партнерів;

- програмами проведення таких прийомів;

- кошторисами витрат на проведення переговорів та презентації продукції для представників підприємств - іноземних партнерів;

- звітами про виконання заходів на проведення переговорів та презентації продукції для представників підприємств - іноземних партнерів;

- протоколами з організації та проведення таких зустрічей;

- звітами про використання коштів, виданих під звіт уповноваженим працівникам Позивача;

- фіскальними чеками про оплату відповідних послуг.

ОСОБА_3 приписами пп.170.10.1 п.170.10 ст.170 Податкового кодексу України доходи з джерелом їх походження в Україні, що нараховуються (виплачуються, надаються) на користь нерезидентів, оподатковуються за правилами та ставками, визначеними для резидентів (з урахуванням особливостей, визначених деякими нормами цього розділу для нерезидентів).

В пп.170.10.3 п.170.10 ст.170 Податкового кодексу України прямо зазначено, що у разі якщо доходи з джерелом їх походження в Україні виплачуються нерезиденту резидентом - юридичною або самозайнятою фізичною особою, такий резидент вважається податковим агентом нерезидента щодо таких доходів.

Зазначене свідчить, що саме Позивач вважається податковим агентом перелічених нерезидентів (представників підприємств - іноземних партнерів) щодо наданих таких доходів у вигляді додаткових благ (послуг проживання в готелях, послух харчування і сервісного обслуговування та оплати авіаквитків).

Як зазначено в пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

В розумінні вимог пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі то податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (надання).

Згідно вимог ст.168 та п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України аналогічні вимоги щодо утримання податковим агентом та перерахування до бюджету військового збору протягом перевіряємого періоду.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджені доводи податкового органу щодо ненарахування, неутримання та несплату (неперерахування) Позивачем як податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору з наданих фізичним особам-нерезидентам доходів у вигляді додаткових благ (послуг проживання в готелях, послух харчування і сервісного обслуговування та оплати авіаквитків) на загальну суму 323463,82грн.

Як зазначено в розрахунках податкового органу, загальна сума неутриманого та неперерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб складає 51629,06грн. та військового збору -2430,42грн.

Правовими нормами статті 127 Податкового кодексу України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за ненарахування і неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

При застосуванні вказаних фінансових санкцій податковим органом правомірно враховано, що вказані дії Позивачем вчинені повторно протягом 1095 днів, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні податковим повідомленням - рішенням від 07.05.2014року про застосування до платника фінансових санкцій, передбачених ст.127 Податкового кодексу України.

Зазначене свідчить про правомірність застосування податковим органом до Позивача фінансових санкцій за ненарахування, неутримання та несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідно в сумі 38232,97грн. та 1728,09грн.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 13.12.2016року №, № Новоград-Волинською ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області винесені на підставі та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, з урахуванням всіх обставин, що мали значення для їх винесення, а тому є правомірними і скасуванню не підлягають.

ОСОБА_3 приписами п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року N 4 податковий агент зобов'язаний заповнювати та подавати до органу Державної фіскальної служби України Податкового розрахунку (форма N 1ДФ) сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, в тому числі військового збору.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи податкового органу про те, що Позивач всупереч вимогам абз.4 пп.3.11 п.3 цього Порядку у вказаних податкових розрахунках (форма N 1ДФ) за 2 квартал 2015року, 4 квартал 2015року та 1-2 квартали 2016року у рядку "Військовий збір" невірно відобразив загальну суму нарахованого доходу, загальну суму наданого доходу, загальну суму нарахованого військового збору та відомості про фізичних осіб-нерезидентів (платників податку), яким нараховані доходи, та з яких підлягав утримуванню військовий збір.

Такі недостовірні дані в даних податкових розрахунках (форма N 1ДФ) призвели до зменшення податкових зобов'язань.

Як зазначено в п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 13.12.2016року № Новоград-Волинською ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області також винесено на підставі та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його винесення, а тому є правомірним і скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судові витрати, які відповідно до вимог ст.94 КАС України, підлягають стягненню або відшкодуванню, по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання Техна" до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 29 травня 2017 р.