Справа № 0870/9182/12
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2017 р. К/800/36894/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Маринчак Н.Є.
Олендер І.Я.

за участю

секретаря: Калініна О.С.

представників:

прокуратури: Атаманюк І.О.

позивача: не з'явився

відповідача: Мєхтієвої К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року

у справі № 0870/9182/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Спецстрой"

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

за участю Прокуратури Заводського району м. Запоріжжя

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіон Спецстрой" (далі - позивач, ТОВ "Регіон Спецстрой") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач, ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя від 19.09.2012 № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН СПЕЦСТРОЙ» податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 059 737,65 грн. в т.ч. 847 790,12 грн. за основним платежем та 211 947,53 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

ТОВ "Регіон Спецстрой" у письмовому запереченні на касаційну скаргу, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року - без змін.

Крім того, відповідачем подано до суду клопотання про заміну Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на її правонаступника - Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості заявленого клопотання та наявності підстав для його задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанції встановлено, що на підставі наказу від 05.03.2012 № 116, згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 ПК України ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «РЕГІОН СПЕЦСТРОЙ» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Таврія Будпостач» за період з 01.01.2008 р. по 01.01.2009 р., за результатами якої складено акт від 21.03.2012 р. № 54/22-012/34564506.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» за період з 01.03.2008 по 01.01.2009 встановлено заниження податку у сумі 1 159 937,10 грн.; п. 1.32 ст. 1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п.5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, ст. 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.п. 1, 2 ст. 215, п. 5 ст. 203, ст. 216 ЦК України, занижено податок на прибуток всього у сумі 1 449 921,40 грн., у т.ч. за 2008 рік - 1 449 921,40 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «РЕГІОН СПЕЦСТРОЙ» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 1059737,65 грн., в т.ч. 847 790,12 грн. за основним платежем та 211 947,53 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду апеляційної інстанції, вважаючи їх передчасними та такими, що винесені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті (п.п.5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вказаного Закону).

Відповідно до п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з жовтня 2007 по березень 2008 року між ВАТ «Завод напівпровідників» та ТОВ «РЕГІОН СПЕЦСТРОЙ» були укладені договори будівельного підряду: № 65 від 31.10.2007 про здійснення хімзахисту металоконструкцій корпусу 1 цеху № 26 на суму 885176,40 грн.; № 66 від 31.10.2007 про демонтаж і монтаж металоконструкцій корпусу 1 цеху № 26 на суму 2600488,80 грн.; № 21 від 30.01.2008 про захист залізобетонних конструкцій полімерними композиціями «Силор» корпусу 1 цеху № 26 на суму 3467114,40 грн.; № 22 від 30.01.2008 про хімзахист металоконструкцій захисним покриттям «УТК-М» КК-5 корпусу 1 цеха № 26 на суму 739599,60 грн.; № 67 від 31.03.2008 про демонтаж трубопроводів рассолопровода, пожежного азоту сжатого повітря, пожежогасіння корпусу 1 цеха № 26 на суму 162438,00 грн. - на загальну суму 7854817,20 грн.

З метою дотримання строків виконання будівельних робіт 03.03.2008 ТОВ «РЕГІОН СПЕЦСТРОЙ» укладено договір підряду з ТОВ «Таврія Будпостач» № 23, відповідно до умов якого підрядник зобов'язався на власний ризик виконати у відповідності із проектно-кошторисною документацією будівельно-монтажні роботи на об'єктах ВАТ «Завод напівпровідників» та здати вказані роботи в установлений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, заперечуючи проти заявленого позову, посилається на порушення кримінальної справи № 461101 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України відносно керівника ТОВ «Таврія Будпостач» ОСОБА_6

Однак, судом апеляційної інстанції не надано правової оцінки зазначеним обставинам справи та вироку Жовтневого районного суду по кримінальній справі № 1-728/2011 (провадження № 1/331/20/13) щодо ОСОБА_6

Крім того, з акту документальної невиїзної перевірки ТОВ «РЕГІОН СПЕЦСТРОЙ» від 21.03.2012 р. № 54/22-012/34564506 та матеріалів справи вбачається, що відносно директора ТОВ «РЕГІОН СПЕЦСТРОЙ» була порушена кримінальна справа за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України однією з підстав проведення документальної позапланової виїзної перевірки є отримання постанови суду (ухвали суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Згідно з п. 86.9 ст. 86 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Крім того, відповідно до положень абзацу першого пункту 58.4 статті 58 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суду апеляційної інстанції, для правильного вирішення справи, слід з'ясувати чи призначалась документальна перевірка позивача за постановою слідчого, а також звернути увагу на те, що матеріали документальної перевірки, проведеної на підставі постанови слідчого (відповідно до діючого на час спірних правовідносин законодавства), можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Наведена правова позиція узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 р. №21-494а14.

Крім того, для правильного вирішення спору суду апеляційної інстанції необхідно проаналізувати вирок суду постановлений відносно посадової особи ТОВ «Таврія Будпостач», характер укладених угод та фактичне їх здійснення, відповідно до встановлених обставин зробити мотивований висновок, з урахуванням практики Верховного Суду України від 03.11.2015 року.

Отже, колегія суду приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції не розглянув належним чином докази, що містяться в матеріалах справи, не надав належну оцінку обставинам справи.

Викладене свідчить про порушення судами вимог статті 159 КАС України, якою передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Касаційна ж інстанція згідно з частини 2 статті 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати або визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція на підставі статті 227 КАС України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для достовірного з'ясування та правильного вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного, касаційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210 - 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Здійснити процесуальне правонаступництво та замінити Державну податкову інспекцію у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області.

2. Касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити частково.

3. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року скасувати. Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька
Судді Н.Є. Маринчак
І.Я. Олендер