Справа № 807/646/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 травня 2017 рокум. Ужгород№ 807/646/17

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Бюро технічної інвертаризації м. Ужгород" - правонаступник Реєстраційна служба Ужгородського МРУЮ Закарпатської області про скасування державної реєстрації дубліката права власності та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства "Бюро технічної інвертаризації м. Ужгород" - правонаступник Реєстраційна служба Ужгородського МРУЮ Закарпатської області про скасування державної реєстрації дубліката права власності та зобовязання вчинити певні дії.

У своїй позовній заяві позивач просить суд зобов'язати Реєстраційну службу Ужгородського міськрайонного управління юстиції поновити відомості у реєстраційній справі та Державному реєстрі прав на нерухоме майно : заяву про державну реєстрацію прав за договором дарування від 11.08.2011 року на 1/2 частину 2-кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського МНО за №1491; нотаріально посвідчену копію цього договору; рішення державного реєстратора про реєстрацію, зупинення або відмову у державній реєстрації прав; документи, що підтверджували оплату державної реєстрації прав; копії повідомлень КП БТІ м.Ужгород від 07.09.2011 року за №Д-009384, №Д-009385, №Д-009386;

Скасувати державну реєстрацію Дублікату договору купівлі-продажу квартири від 28.10.2005 року АДРЕСА_2, виданого та посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 11.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №225, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 22.02.2013 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Предметом даного спору є скасування державної реєстрації Дублікату договору купівлі-продажу квартири від 28.10.2005 року АДРЕСА_2, виданого та посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 11.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №225, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 22.02.2013 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, оскаржене рішення відповідача у формі державної реєстрації Дублікату договору купівлі-продажу квартири від 28.10.2005 року АДРЕСА_2 вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для позивача, оскільки у іншої особи виникло право власності на квартиру і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Водночас, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема виникнення та реєстрація права власності), позов предметом якого є таке спірне рішення суб'єкта владних повноважень, не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства, оскільки така державна реєстрація вичерпує свою дію реєстрацією права власності особи на нерухоме майно і при цьому виникає право цивільне (право власності на майно).

Отже, подальше оспорювання правомірності набуття права власності на об'єкт нерухомості має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача і реєстрація Дублікату договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 28.10.2005 року, які оскаржує позивач не порушують прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Окрім наведеного вище, суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, умов цивільно-правової угоди, реєстраційні дії, що є предметом спору, здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, суд дійшов висновку про те, що спір не є публічно-правовим і має вирішуватися за правилами ЦПК.

Дана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 24.01.2017 року та 14.06.2016 року.

Суд роз»яснює позивачу, що відповідно до ст..7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.

На підставі наведеного та керуючись ст., 109.160,165 КАСУкраїни, суддя , -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Бюро технічної інвертаризації м. Ужгород" - правонаступник Реєстраційна служба Ужгородського МРУЮ Закарпатської області про скасування державної реєстрації дубліката права власності та зобовязання вчинити певні дії- відмовити.

Розяснити позивачу право звернутися із вказаним позовом до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4