Справа № 826/17830/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Кривді В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2017 року у справі за його адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

визнання бездіяльності Уповноваженої особи ФГВФО у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо невключення повної інформації до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО щодо гарантованої суми, яка підлягає виплаті позивачу - протиправною;

зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО внести позивача до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду;

зобов'язання ФГВФО внести позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду від 10.03.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, ФГВФО, як особа, наділена спеціальними функціями щодо забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Судом встановлено, що 15.12.2015 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір № 980-003-000001768 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний».

15.03.2016 року позивач та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (далі - ТОВ «ІРЦ») підписали договір № 980-003-000204439 «Суперкапітал» (з виплатою процентів в кінці строку). Внесення коштів за вказаним договором в розмірі 22084,00 грн. підтверджується копією платіжного доручення № 2589802 від 15.12.2016 року.

29.04.2016 року між позивачем та ТОВ «ІРЦ» укладено договір № 980-003-000230870.

Цього ж дня позивачем перераховано 50 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 7379325.

За умовами даних договорів позивач передає ТОВ «ІРЦ» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ «ІРЦ» повертає грошові кошти та відсотки позивачу на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський».

19.05.2016 року із рахунку ТОВ «ІРЦ» на рахунок позивача відповідно до умов вищевказаних договорів перераховано кошти у загальному розмірі 73 827,45 грн.

23.05.2016 року на підставі рішення Правління НБУ від 23.05.2016 року №14/БТ виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

24.05.2016 року на офіційному веб-сайті ФГВФО (http://www.fg.gov.ua) стосовно ПАТ "Банк Михайлівський" розміщено інформацію про запровадження тимчасової адміністрації.

12.07.2016 року відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 року №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення №1213 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

З 15.07.2016 року розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.

20.07.2016 року позивач звернувся до Уповноваженої особи з повідомленням про включення його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду та підстав щодо невключення його до реєстру вкладників у ПАТ "Банк Михайлівський".

25.07.2016 року листом за № 3Г3/252/1 Уповноваженою особою позивача повідомлено, що перекази коштів на рахунок позивача, здійснені ТОВ «ІРЦ» 19.05.2016 року є нікчемними в силу приписів ст. 215, 216 ЦК України та ч. 3, ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись із бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду щодо невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладені позивачем з ТОВ «ІРЦ» договори по своїй природі не є вкладом в розумінні Закону України "Про банк та банківську діяльність" та не прирівняні до вкладу, гарантії Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на ситуацію позивача, а кошти зараховані на його рахунок на підставі нікчемного правочину, тому відсутні правові підстави для визнання бездіяльності Уповноваженої особи Фонду протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Апелянт не погоджується з таким висновком суду, виходячи з того, що у відповідача були відсутні підстави для невключення останнього до списку осіб, яким гарантоване відшкодування за рахунок Фонду.

Колегія суддів не пристає на таку позицію апелянта, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (надалі Закон № 4452-VI).

В підпунктах 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст.3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в ст. 228 Цивільного кодексу України, за змістом ч. 1 якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

З огляду на дату (15.12.2015 р.) укладення договору банківського вкладу, який є підставою для отримання гарантованої суми позивачем, виходить, що зазначений правочин підлягає перевірці, передбаченій ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Оскільки договір укладений 15.12.2015 р., тобто за 5 місяців до запровадження тимчасової адміністрації (24.05.2016 р.), а перевірці підлягають правочини (у т.ч. договори), вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, то Уповноваженою особою правомірно проведено перевірку вищезазначеного правочину.

Підстави визнання правочинів нікчемними визначені ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Судом встановлено, що на дату укладення договорів (15.03.2016 р., 29.04.2016 р.) та здійснення правочинів (15.12.2016 р., 29.04.2016 р., 19.05.2016 р.) відносно банку діяла постанова № 917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" затверджена Правлінням НБУ 22.12.2015 року.

27.04.2016 року постановою Правління НБУ № 295/БТ "Про окремі питання діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління НБУ від 22.12.2015 року № 917/БТ встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 11.11.2014 р. між ТОВ "ІРЦ" та банком було укладено Договір доручення №1, згідно з умовами якого Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності.

При цьому, фізичні особи були обізнані в тому, що правовідносини за таким Договором позики регулюються положеннями ст. ст. 1046-1053 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики, і, відповідно, не підпадають під гарантування вкладів з боку Фонду.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15.11.2016 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким були внесені зміни до закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі Закон № 1736-VIII).

Закон № 1736-VIII поширив свою дію на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

19.11.2016 вступили в силу положення приписи п. 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, згідно яких до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди…" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Згідно з абз. 2 п.15 Перехідних положень Фонд зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності вказаного Закону розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної ч. 1 ст. 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов до висновку, що гарантії Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на ОСОБА_2, а кошти зараховані 19.05.2016 року на його рахунок на підставі нікчемного правочину, тому відсутні правові підстави для визнання оспореної бездіяльності Уповноваженої особи Фонду протиправною та зобов'язання вчинити дії по включенню позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунків коштів Фонду.

Отже, Уповноваженою особою Фонду в межах діючого законодавства вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах Уповноважена особа Фонду діяла у межах повноважень, які визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2017 року.

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.