Справа № 825/549/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/549/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кувечицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до Управління Держпраці у Чернігівській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Кувечицька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області (далі Кувечицька сільська рада) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області (далі Управління) та просить скасувати постанову відповідача від 14.03.2017 № 25-01-009/0182/88 про накладення на Кувечицьку сільську раду штрафу в розмірі 3200,00 грн. (а.с. 49-52).

Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачем не було допущено порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 255 КЗпП України та п. 1 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасної виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, оскільки за першу половину грудня 2016 року кошти були перераховані працівникам Кувечицької сільської ради 19.12.2016, а остаточний розрахунок здійснено 26.12.2016. Також зазначив, що ОСОБА_5 отримала кошти з Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності 11.01.2017. Таким чином, на момент проведення перевірки, а саме 27 - 28 лютого 2017 року, складення акту, протоколу, припису не існувало порушень діючого законодавства України.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, надали письмові заперечення та пояснили, що Управлінням на підставі звернення ОСОБА_5, проведено позапланову перевірку дотримання Кувечицькою сільською радою вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування. В ході перевірки було виявлено порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 255 КЗпП України та п. 1 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасної виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності. Зокрема, відповідно до листа Чернігівської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду ССзТВП, кошти по листку непрацездатності ОСОБА_5 в сумі 1581,16 грн. були перераховані Кувечицькій сільській раді 22.12.2016, тобто після 20-го числа поточного місяця.

Також звернули увагу, що під час прийняття оскаржуваної постанови посадовими особами Управління було дотримано вимог чинного законодавства України. Так, про розгляд справи представника Кувечицької сільської ради було повідомлено належним чином, однак він не зявився та зауважень до акту перевірки не надав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 10.01.2017 № 6 та направлення на перевірку від 10.01.2017 № 47, відповідно до звернення ОСОБА_5, посадовими особами Управління було проведено позапланову перевірку додержання Кувечицькою сільською радою законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині ненадання інформації про нарахування заробітної плати головою Кувечицької сільської ради.

За результатами перевірки складено акт від 19.01.2017 № 25-01-009/0043, відповідно до змісту якого порушень діючого законодавства, з питання, що перевірялось, виявлено не було (а.с. 11-12, 13).

На підставі наказу від 23.02.2017 № 55 та направлення на перевірку від 23.02.2017 № 265, за погодженням із Державною службою України з питань праці, відповідно до повторного звернення ОСОБА_5, посадовими особами Управління було проведено позапланову перевірку додержання Кувечицькою сільською радою законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині виплати допомоги за листками непрацездатності (а.с. 10, 81-83).

За результатами перевірки було складено акт від 28.02.2017 № 25-01-009/0182, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 255 КЗпП України та п. 1 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасності виплати допомоги по тимчасовій втраті працездатності (а.с. 93-99). Зокрема, ОСОБА_5 виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності пізніше семи календарних днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Вищевказаний акт перевірки 28.02.2017 був вручений голові Кувечицької сільської ради, що підтверджується його особистим підписом. Відповідно до запису, здійсненого головою Кувечицької сільської ради в акті перевірки: «один примірник акту для ознайомлення одержав. У разі незгоди викладеного у акті будуть надані зауваження згідно Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності».

На підставі акту перевірки від 28.02.2017 № 25-01-009/0182 відповідачем було прийнято припис від 28.02.2017 № 25-01-009/0090, протокол про адміністративне правопорушення від 28.02.2017 № 25-01-009/0076 та постанова про накладення на Кувечицьку сільську раду штрафу уповноваженими посадовими особами від 14.03.2017 № 25-01-009/0182/88 в сумі 3200,00 грн. (а.с. 19-20, 21-22, 43).

Вважаючи винесену відповідачем постанову про накладення штрафу протиправною, Кувечицька сільська рада звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (далі Порядок № 390).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обовязків мають повноваження державного інспектора з питань праці. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Судом встановлено, що підставою для призначення позапланової перевірки Кувечицької сільської ради стало звернення до Управління працівника цієї установи із скаргою на дії посадових осіб Кувечицької сільської ради.

Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку (п. 4 Порядку № 390).

Відповідно до п. 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно із Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничного нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Управління Держпраці у Чернігівській області у своїй діяльності керується Конституцією України, Кодексом законів про працю України, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначені Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України).

Право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку (ст. 2 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 255 КЗпП України види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням працівникам, а в деяких випадках і членам їх сімей, умови їх надання та розміри визначаються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншими нормативно-правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України від 23.09.1999 № № 1105-XIV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

За страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надається, в тому числі, такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1105-XIV).

Частиною 2 ст. 22 Закону № 1105-XIV встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 32 Закону № 1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Відповідно до п. 4.6 Колективного договору Кувечицької сільської ради на 2016-2018 роки, виплата заробітної плати проводиться в робочі дні двічі на місяць: за першу половину місяця аванс до 20 числа поточного місяця, за другу половину місяця - до 1 числа наступного місяця (а.с. 25-26).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 працювала в Кувечицькій сільській раді на посаді касира. Відповідно до наявних в матеріалах справи листків непрацездатності серії АДЗ № 483497 та АДЗ № 682959 (продовження листка № 683383), виданих комунальним лікувально-профілактичним закладом «Чернігівська центральна районна лікарня», ОСОБА_5 в період із 09.11.2016 по 06.12.2016 та з 19.12.2016 по 23.12.2016 перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с. 34, 37).

Таким чином, з урахуванням вищевказаних вимог законодавчих актів та Колективного договору, виплата ОСОБА_5 допомоги у звязку із тимчасовою втратою працездатності за вищевказаним лікарняним листом мала бути здійснена Кувечицькою сільською радою до 01.01.2017.

Відповідно до протоколу засідання комісії із соціального страхування Кувечицької сільської ради від 12.12.2016 № 10 за листком непрацездатності серії АЗД № 682959 кількість днів, що підлягають оплаті ОСОБА_5 становлять 28 (а.с. 30).

19.12.2016 позивачем було сформовано та подано до виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяву-розрахунок про здійснення фінансування Кувечицькій сільській раді для надання матеріального забезпечення ОСОБА_5 за рахунок коштів Фонду, відповідно до листка непрацездатності серії АЗД № 682959, на загальну суму 1581,16 грн. (а.с. 29).

Листом від 28.02.2017 № 01-10/199 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (Чернігівське обласне відділення) повідомив, що по листку непрацездатності серії АЗД № 682959 Фондом були перераховані кошти в сумі 1581,16 грн. на рахунок Кувечицької сільської ради 22.12.2016, відповідно до платіжного доручення від 19.12.2016 № 2565 (а.с. 84, 85).

Однак, як вбачається із розрахунково-платіжної відомості за січень № 1 (лікарняні) та платіжного доручення від 10.01.2017 № 1, Кувичицькою сільською радою ОСОБА_5 було перераховано вищевказані кошти в січні 2017 року, а саме 11.01.2017, що не заперечувалось представниками позивача в судовому засіданні (а.с. 35, 36), та свідчить про порушення законодавчо встановленого терміну.

В судовому засіданні представники позивача заначили, що 11.01.2017 це була найближча можлива дата виплати коштів по листку непрацездатності серії АЗД № 682959, оскільки органами казначейської служби в кінці грудня 2016 року припиняється рух коштів по рахунках. Також, посилались на пояснювальну записку головного бухгалтера Кувечицької сільської ради ОСОБА_6, яка працювала на момент звернення до сільської ради із листком непрацездатності ОСОБА_5, в якому вказана посадова особа пояснила, що Казначейство як правило працює до останнього тижня грудня місяця. Враховуючи наведене вона мала впевненість в тому, що перерахунок коштів ОСОБА_5 необхідно здійснити лише на початку січня 2017 року. Однак, Казначейство продовжило свою роботу до 29.12.2016 (а.с. 28).

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_7, яка відповідно до розпорядження голови Кувечицької сільської ради від 03.01.2017 № 02 була призначена на посаду головного бухгалтера після звільнення ОСОБА_6 (а.с. 31, 32, 33), після того як вказана особа з 04.01.2017 приступила до виконання своїх службових обовязків, з урахуванням різних обставин, ОСОБА_7 10.01.2017 відвезла лікарняний на проплату і 11.01.2017 кошти поступили на картковий рахунок ОСОБА_5

Однак, вищевказані зауваження представників позивача суд вважає необґрунтованими, оскільки неорганізованість дій головного бухгалтера ОСОБА_6 та її впевненість, що органи казначейської служби не будуть здійснювати перерахунок коштів від Фонду на рахунок Кувечицької сільської ради в кінці грудня 2016 року, за відсутності документального підтвердження вказаного факту, не може бути підставою для висновку про правомірність дій позивача та недопущення останнім порядку нарахування та виплати ОСОБА_5 допомоги у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Будь-яких інших доказів того, що Кувечицька сільська рада не мала змоги з обґрунтованих і незалежних від неї обставин виплатити ОСОБА_8 вищевказані кошти, в розумінні статей 69 та 70 Кодексу адміністративного судочинства України, суду надано не було.

Щодо посилань представників позивача на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 6.04.2017 № 3/748/374/17 (провадження № 748/760/17), якою провадження про притягнення голови Кувечицької сільської ради ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 89-91), суд зазначає таке.

Як вбачається з аналізу вказаного судового рішення, Чернігівським районним судом закрито провадження по справі, оскільки судом не встановлено, що ОСОБА_1 є субєктом даного адміністративного правопорушення та з субєктивної сторони мав умисел на несвоєчасну виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності. І саме в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП. В свою чергу, судом не було надано правову оцінку встановленому під час перевірки та зафіксованому в акті від 28.02.2017 № 25-01-009/0182 факту невчасної виплати Кувечицькою сільською радою ОСОБА_5 допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач при проведенні перевірки зробив правомірні висновки про порушення Кувечицькою сільською радою законодавства про працю.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013 № 509 (далі Порядок № 509, в редакції, чинній на момент прийняття спірної постанови).

Вказаним Порядком № 509 встановлено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Відповідно до п. 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Як встановлено судом, відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу було дотримано вищевказаних вимог Порядку № 509. Голову сільради ОСОБА_1 листом від 02.03.2017 № 10-04/1107 (отриманий 04.03.2017) повідомлено про розгляд справи за фактом порушення Кувечицькою сільською радою трудового законодавства (а.с. 88).

Крім того, процедурні порушення та недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки особою, стосовно якої перевірка призначена. В разі допуску до перевірки самі по собі порушення порядку проведення перевірки не роблять наслідки перевірки нікчемними.

Такий висновок суду відповідає аналогічній правовій позиції Вищого адміністративного суду України викладеній у постанові від 17.05.2012 у справі № К-37554/09-С.

Таким чином, оскільки Кувечицькою сільською радою було допущено Управління Держпраці у Чернігівській області до проведення перевірки, її наслідки для суду є законними, якщо встановлені нею факти порушень підтверджуються в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, в силу вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вважає, що позивачем не спростовано вказані в акті перевірки факти порушення вимог трудового законодавства.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову Кувечицькій сільській раді у звязку із його необґрунтованістю.

Керуючись статтями 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Кувечицькій сільській раді Чернігівського району Чернігівської області - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна