Справа № 505/4344/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р. Справа № 505/4344/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Нікітішин В.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в м. Херсоні про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Управління патрульної поліції в м. Херсоні про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено повністю.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції визнати нечинною постанову суду першої інстанції від 16 лютого 2017 року і закрити провадження по справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що на дільниці дороги Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 203-й км + 500 м, ОСОБА_4 був зупинений інспектором патрульної поліції ОСОБА_5 та скерований до пересувного габаритно-вагового комплексу для проходження зважування.

Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10 вересня 2016 року встановлено, що навантаження на першій осі склало 4,45 тон, на другій осі 12,50 тон, повна маса транспортного засобу 16,95 тон.

Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №006100 від 10 вересня 2016 року, встановлено, що ОСОБА_4 здійснював перевезення вантажу з м. Харків в м.Іллічівськ з перевищенням вагових навантажень та одиночну вісь 12,5 тон, чим порушив п.22.5 ПДР України.

В акті містяться письмові пояснення позивача, де він вказував, що вантаж при пересуванні по дорогам України змістився у сторону. З актом він не згоден.

10 вересня 2016 року інспектором 2 роти батальйону Управління Патрульної поліції в м. Херсон ОСОБА_5 була винесена постанова серії ПС3 №058438, якою ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Постановою встановлено, що 10 вересня 2016 року о 06 годині 15 хвилин на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 км + 500 м, ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив навантаження на другу одиночну вісь автомобіля яка склала 12,50 тон, без відповідного узгодження з органами МВС, чим порушив п.22.5 ПДР України. Маса вимірена приладом САБВН №0001.

Постанову було отримано Позивачем, про що свідчить його власний підпис у постанові.

Позивач не погодився з винесеною постановою та вважаючи її незаконною оскаржив до суду.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено повністю. Колегія суддів погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Колегія суду не приймає до уваги посилання апелянта на те, що зміщення вантажу сталося під час пересування по автомобільним дорогам вкрай поганого стану і неможливо було самостійно без відповідних технічних засобів виконати роботу по новому його закріпленню, з огляду на наступне.

Згідно п. 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно п. 22.2 ПДР водій перед початком руху зобов'язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Таким чином, позивач зобов'язаний був перевірити надійність розташування і кріплення вантажу не тільки перед початком руху, але й під час руху, адже це забезпечує безпеку руху на дорозі.

Крім того, доказів того, що дорога була поганого стану суду надано не було.

Також суд не приймає до уваги зауваження апелянта, щодо приладу САБВН №0001 яким була вимірена маса, оскільки у акті проведення перевірки не міститься жодних зауважень позивача щодо недовіри приладу, його вимог щодо надання йому відомостей про сертифікацію приладу, його перевірку.

Позивач також вказував, що він не отримував протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ст.222 КУпАП, до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справи про такі адміністративні правопорушення щодо порушень правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач всупереч ч.1 ст.71 КАС України не надав суду жодних доказів на спростування зафіксованого відповідачем порушення Правил дорожнього руху, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне порушення серії ПС3 №058438 від 10.09.2016 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності належним чином не обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року по справі № 505/4344/16-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3