Справа № 819/519/17
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/519/17

10 травня 2017 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Риндюк В.Т.

за участю представників сторін: позивача-Кметика В. С., відповідача - ОСОБА_1, відповідача - Інспектора роти № 3 ОСОБА_2 патрульної поліції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі, Інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5, Інспектора роти №3 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому просить:

- визнати дії інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора роти №3 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, вчинені 12.02.2017 р., - неправомірними;

- винести окрему ухвалу щодо притягнення до відповідальності інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора роти №3 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 за перевищення службових повноважень при винесені протоколу серії БР № 250130 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 575962 від 12.02.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.02.2017 р., при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 250130 за ч.1 ст. 130 КУпАП та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 575962за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ч.2 ст.36 КУпАП, інспекторами патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перевищено службові повноваження. ОСОБА_4 зазначає, що підставою припущення керування позивачем транспортним засобом Ford S-max, державний номерний знак НОМЕР_1, слугувало наявність у нього брелка з сигналізацію від автомобіля, і не підтверджується жодними доказами. Серед іншого, інспектор Щотка С.С. вимагала предявити документи з погрозою доставити ОСОБА_4 у відділок поліції у разі відмови предявити документ. Також, працівники поліції змусили пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газового аналізатора Drager Alcotest. Крім того, інспектором Майхрукою А.М. дописано текст у поясненнях свідка та підроблено підпис свідка.

За таких обставин, посилаючись на положення Закону України "Про Національну поліцію", Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, вважає дії відповідачів неправомірними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у адміністративному обсязі, та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач інспектор роти №3 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, наведених у письмових запереченнях (а. с. 26-29) та повідомили наступне. Позивач, опираючись на власні судження та припущення, визначає дії інспекторів патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 протиправними, посилаючись на те, що він нібито не керував транспортним засобом Ford S-max, державний номерний знак НОМЕР_1, а працівники поліції, перевищивши свої службові повноваження, склали адміністративні матеріали відносно нього. Вважають, що ОСОБА_4 перекручує факти, які підтверджуються відеозаписами з автомобільного відеореєстратора патрульного автомобіля та з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з метою уникнути адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, при цьому з безпідставним звинуваченнями в бік працівників поліції, які ці правопорушення виявили. В обґрунтування своєї правової позиції зазначили, що інспектори патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 діяли виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач інспектор роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенант поліції ОСОБА_5С не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, причини неприбуття до суду не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі не надходило.

З урахуванням вимог ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та у зв'язку із неприбуттям відповідача інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового розгляду, розгляд справи не відкладався і справу вирішено на підставі наявних у ній доказів, за даної явки сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 12.02.2017 р. біля Надставної церкви у м. Тернополі транспортний засіб Ford S-max, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив маневр випередження патрульного автомобіля, після чого рухався з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме: не подав сигналів поворотів відповідного напрямку при перестроюванні, про що свідчить відеозапис з автомобільного відеореєстратора патрульного автомобіля.

Інспектором роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 та інспектором роти №3 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 прийнято рішення наздогнати автомобіль, який зупинився по вул. Чумацька у м. Тернополі.

На той момент у транспортному засобі водій був відсутній, однак неподалік перебував ОСОБА_4 у якого при собі був брелок з сигналізацією від автомобіля. В подальшому, товариш ОСОБА_4 з проханням відімкнути автомобіль Ford S-max, державний номерний знак НОМЕР_1, звернувся саме до останнього.

Як слідує з відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, на підставі показів свідка ОСОБА_6, працівниками поліції зроблено висновок, що водієм транспортного засобу Ford S-max, державний номерний знак НОМЕР_1, був саме ОСОБА_4 Також, з даного приводу, інспектором патрульної поліції ОСОБА_5 відібрано письмові пояснення у ОСОБА_6 від 18.04.2017 р. (а. с. 33).

Працівники поліції попросили ОСОБА_4 предявити документи, що посвідчують особу, та, в подальшому, запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці або ж у медичному закладі.

ОСОБА_4 надав паспорт громадянина України та погодився пройти такий огляд на місці, про що складено акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 11), а саме Drager Alcotest, що відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013 відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/8229 від 13.12.2017 р. (а. с. 12). Результати огляду на стан спяніння показали 1,29 проміле, що підтверджується протоколом серії БР № 250130 (а. с. 10) та поясненнями свідків огляду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а. с. 6-7).

З матеріалів справи слідує, що 12.02.2017 р. інспектором патрульної поліції ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 250130 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а. с. 15) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 575962 за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ч.2 ст.36 КУпАП (а. с. 16).

Надаючи правову оцінку оскаржуваним діям інспекторів патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3, вчинені 12.02.2017 р., суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно із ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Основні повноваження поліції визначені ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію".

Зокрема, згідно із п.11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.1 ст. 31 цього ж Закону поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію").

Як встановлено судом, що 12.02.2017 р. інспектором патрульної поліції ОСОБА_5 відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 575962 за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ч.2 ст.36 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 250130 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція №1395).

Відповідно до п.4 р.І Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Розділом ІХ Інструкції №1395 передбачено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП

Згідно із п.1 р. ІХ Інструкції №1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.3 р. ІХ Інструкції №1395 направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р № 1103 (далі Порядок № 1103).

Приписами п.3 Порядку № 1103 визначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно із п.4 Порядку № 1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.5 Порядку № 1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння.

Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я (п.6 Порядку № 1103).

Аналогічні норми щодо проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.112015 р. № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2015 р. за № 1413/27858.

Так, з відеозаписів з автомобільного відеореєстратора патрульного автомобіля та з нагрудних відеореєстраторів поліцейських слідує, що відповідачі, маючи достатньо підстав вважати, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, наздогнавши транспортний засіб Ford S-max, державний номерний знак НОМЕР_1, відповідно до наданих їм прав Законом України "Про Національну поліцію" попросили предявити ОСОБА_4 документи, що посвідчують особу.

Також, безпідставними, на думку суду, є посилання позивача на те, що працівники поліції змусили його пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газового аналізатора Drager Alcotest, оскільки з досліджених судом відеозаписів вбачається, що жодної фізичної сили чи примусу до ОСОБА_4 з боку інспекторів патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 застосовано не було. Позивач добровільно погодився пройти такий огляд на місці, який здійснено з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, що також надали письмові пояснення. Твердження позивача, щодо підроблення показів свідків теж не заслуговують на увагу та спростовується відеоматеріалами.

Відтак, суд відзначає, що встановлені в ході судового розгляду обставини є свідченням того, що оскаржувані дії, вчинені 12.02.2017 р відповідно покладених на них завдань інспекторами патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3, є правомірними.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. Разом з тим, предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність дій відповідачів, вчинених 12.02.2017 р., а не встановлення наявність чи відсутність факту допущення позивачем адміністративних правопорушень, відображених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 250130 за ч.1 ст. 130 КУпАП та постанові про накладення адміністративного стягнення серії АР № 575962 за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ч.2 ст.36 КУпАП.

З приводу позовної вимоги про винесення окремої ухвали щодо притягнення до відповідальності інспекторів патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за перевищення службових повноважень, суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.

Аналіз зазначених приписів КАС України свідчить про те, що адміністративному суду надане право на здійснення загального надзору за дотриманням законності суб'єктами владних повноважень. Значимою вимогою зазначеної норми Закону є постановлення окремої ухвали внаслідок виявлення під час розгляду справи порушення закону.

Таким чином, оскільки під час розгляду даної адміністративної справи судом не встановлено факту порушення відповідачами вимог чинного законодавства, то у суду відсутні підстави для постановлення окремої ухвали.

Крім того, із норм процесуального Закону вбачається, що судам надане право, а не визначено обов'язок ухвалити окрему ухвалу у зазначених випадках.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачами як суб'єктами владних повноважень доведено правомірність їх дій, а позовні вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У повному обсязі постанова складена 13.05.2017 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.