Справа № 766/12544/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р. Справа № 766/12544/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірним рішення Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні № 130 від 07.09.2016 року в частині відмови ОСОБА_4 у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області від 01.03.2016 року за № 18-57-197. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії з 01.01.2016 року та виплату її відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку, вказаного у довідці прокуратури Донецької області від 01.03.2016 року за № 18-57-197, без обмеження граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 03 листопада 2016 року по справі № 766/12544/16-а та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області подало клопотання, у якому просило суд здійснити заміну Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні через реорганізацію, в зв'язку з чим було здійснено заміну останнього Херсонським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від посадового окладу.

Прокуратура Донецької області видала їй довідку № 18-57-197 від 01.03.2016 року, відповідно до якої заробітна плата позивача для нарахування пенсії у межах максимальної складає 17473 грн. 32 коп.

01 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки.

07 вересня 2016 року Рішенням Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні № 130 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії та зазначено, що підстави здійснення для перерахунку пенсії відсутні.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з протиправності відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки, наданої Прокуратурою Донецької області. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-XII від 05.11.1991 року (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, у статті 50-1 Закону України Про прокуратуру частину 18 викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх працівників прокуратури. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відсутня в новій редакції частини 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру, а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

15.07.2015 набрав чинності Закон України Про прокуратуру №1697-VІІ від 14.10.2014.

Згідно п.3 розділу ХІІ Прикінцеві положення вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991, крім п. 8 ч.1 ст.15, ч.4 ст. 16, абз.1 ч.2 ст. 46-2, ст. 47, ч.1 ст. 49, ч.5 ст.50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, ч.3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України „Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача як до органу пенсійного Фонду так і до суду, Кабінетом Міністрів України не було визначено умов перерахунку раніш призначених пенсій.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників законодавством визначено не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідача були відсутні законодавчі підстави (умови) для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, у зв'язку з чим відмова УПФУ є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача, щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки право на призначення пенсії та право на перерахунок пенсії не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на момент звернення позивача до УПФУ, не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Крім зазначеного, колегія суддів звертає увагу, що нездійснення перерахунку пенсії позивачу не призвело до зменшення розміру пенсії працівника прокуратури, яку особа отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Так, у п. 2.1 рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначено, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні «Ейрі проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Великода проти України» зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні, -задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2016 року по справі № 766/12544/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_4, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко