Справа № 428/2859/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року справа №428/2859/17

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 31 березня 2017 року

по адміністративній справі № 428/2859/17 (суддя Баронін Д.Б.)

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУ ПФУ в Луганській області, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ) з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції починаючи з 10.07.2015 року (а.с.1-2).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.149-151).

Позивачем на зазначене рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду, прийняти нову, якою задовольнити позов у повному обсязі. В апеляційній скарзі вказав на безпідставне твердження суду, що винагорода за участь в АТО не має систематичного характеру, а має тимчасовий характер, залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби, оскільки винагорода за участь в АТО виплачувалась та виплачується по цей час, починаючи з 2014 року (підстави: Постанова КМУ від 04.06.2014 року № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», Постанова КМУ від 31.01.2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», Постанова КМУ від 20.01.2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських»).

Посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року № 21-70а15, положення ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, пункт 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) та інших нормативно-правових актів, позивач приходить до висновку, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, треба включати і винагороду за участь в АТО, з якої теж сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Заявник апеляційної скарга вказує, що у довідці про додаткові види грошового забезпечення вказано, що до складу його грошового забезпечення входить матеріальна допомога та винагорода за участь в антитерористичній операції та наголошує, що доводи суду щодо не включення винагороди за участь в АТО до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби є безпідставними (а.с.63-65).

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач в апеляційній скарзі зазначив про розгляд справи без його участі.

За приписами п.1 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини у справі.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 10.07.2015 року отримує пенсію за вислугу років згідно Закону № 2262-XII, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії ААІ № 461989, виданого 12.08.2015 року Пенсійним фондом України (а.с.7).

Відповідно до копії витягу з наказу № 243 о/с від 10.07.2015 року, капітана міліції ОСОБА_3, заступника начальника ізолятору тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб, підпорядкованого Сєвєродонецькому міському відділу ГУМВС України у Луганській області, з 10.07.2015 року звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил України (а.с.5).

З копії рішення комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни)№ 3/I/XIII/69 від 26.02.2016 року та копії посвідчення Серії МВ № 030077 від 20.04.2016 р., вбачається, що ОСОБА_3 надано статус учасника бойових дій (а.с.6, 8).

Згідно із копіями довідок № ВДЗ/1263/А від 19.01.2015 року, № 10907 від 07.10.2015 року, № А- 2861 від 06.05.2016 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, позивач в період з 22.07.2014 року по 30.09.2014 року, з 01.10.2014 року по 10.07.2015 року, з 22.07.2014 року по 30.09.2014 року та з 01.10.2014 року по 10.07.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (а.с.9,10,11).

Позивач 24 січня 2017 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування та перераховано в бюджет України за період з липня по вересень 2014 року та з січня по липень 2015 року включно. Перерахунок призначеної пенсії здійснити з моменту її призначення, з 10.07.2015 року (а.с.14-15).

Відповідач листом від 01.02.2017 року № 41/Р/11 відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі статті 43 Закону № 2262-XII, оскільки винагорода за безпосередню участь в АТО не включена до довідок, які були ним подані до управління. Також, орган Пенсійного фонду із посиланням на норми ст. 63 Закону та п. 23, 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, в листі вказав, що перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі наданих додаткових документів від уповноваженого структурного підрозділу (силових міністерств та інших органів), в яких зазначено зміни грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Однак, до теперішнього часу інформація щодо підстав для перерахунку пенсії від уповноваженого структурного підрозділу МВС не надходила (а.с.16).

Незважаючи на те, що відповідачем надана відповідь на заяву позивача в межах Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів приймає цей лист, як юридичну форму рішення субєкта владних повноважень, оскільки розгляд заяви здійснений посадовою особою, уповноваженою приймати рішення щодо призначення (перерахунку) пенсій, а в листі утримуються всі необхідні висновки стосовно поставлених у заяві питань.

Спірним питання у цій справі є наявність права у позивача на включення до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, суми винагороди за участь в антитерористичній операції.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 встановлено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року № 1294 (далі Постанова № 1294) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком № 26 «Додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» до Постанови № 1294 визначено вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення, до яких належать: підвищення посадового окладу за особливі умови служби, пов'язані з підвищеним ризиком для життя, відсотків посадового окладу; надбавка за кваліфікаційну категорію медичним працівникам з числа начальницького складу, відсотків посадового окладу; надбавка за особливості проходження служби у приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, в ізоляторах тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб, у спецприймальниках для тримання осіб, підданих адміністративному арешту, відсотків посадового окладу; надбавка за роз'їзний характер роботи (замість добових), відсотків посадового окладу; доплата за особливі умови служби, відсотків посадового окладу; доплата за службу в нічний час, відсотків посадового окладу; надбавка за кваліфікаційну категорію, відсотків посадового окладу; підвищення посадового окладу за результатами чергової екзаменаційної сесії, відсотків посадового окладу; надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, відсотків посадового окладу.

Таким чином, перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є вичерпним, а одноразові додаткові види грошового забезпечення взагалі не зазначені.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що винагорода за безпосередню участь в АТО не має систематичного характеру, має тимчасовий характер, залежать від певних обставин та не належать до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які враховуються при обчисленні розміру пенсії за Законом № 2262.

Постанови КМУ від 04.06.2014 року № 158, від 31.01.2015 року № 24, від 20.01.2016 року № 18, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, визначають порядок, розмір виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій у певні роки, та не спростовують висновок суду першої інстанції стосовно тимчасового характеру цих виплат.

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області згідно п.п. 5 п. 2.2 розд. 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 N 11-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 № 5-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 за № 208/14899), здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-XII.

Згідно діючого законодавства України обов'язок по підготовці та наданню документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій покладений на структурні підрозділи відповідних Міністерств, звідки звільнені зазначені особи.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач відмовляючи у перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України.

Стосовно посилання заявника апеляційної скарги на висновки Верховного Суду України в рішенні від 10.03.2015 року у справі №21-70а15, колегія суддів зазначає.

Конституційним Судом України 13 травня 2015 року ухвалено рішення по справі № 4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII, де зазначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Положенням першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку. Так, усі призначені за Законом пенсії підлягають перерахунку, у тому числі, у зв'язку із введенням для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна ОСОБА_1 України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Згідно ст. 69 Закону України від 16.10.1996 № 422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного суду України є обов'язковими до виконання. Колегія суддів зазначає, що рішення Конституційного Суду України прийнято пізніше ніж зазначена вище постанова Верховного Суду України. За вимогами статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права та суд може відступити від правової позиції викладеної у висновках Верховного Суду України. Крім того, з постанови Верховного Суду України вбачається, що нею справу направлено на новий касаційний розгляд, тобто, зазначена постанова не є остаточною.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова прийнята із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 11, ст. 24, ч. 10 ст. 183-2, ст. 184, ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 березня 2017 року по справі № 428/2859/17 залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 березня 2017 року по справі № 428/2859/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 23 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, прийнятої у скороченому провадженні, набирає законної сили з моменту ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2