Справа № 431/1323/17
Суддя: Березка О. М.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 431/1323/17-а
Провадження 2-а/431/64/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст )

10 травня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Березка О.М.,

за участі секретаря Кобиляр О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у Старобільському районі Луганської області (далі Фонд) до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про визнання протиправним рішення державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу

встановив:

Фонд звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання протиправним рішення державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що 22 червня 2016 року Старобільським районним судом Луганської області винесено постанову по справі №431/2529/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду, яким зобовязано Фонд забезпечити ОСОБА_2 протезом та іншими додатковими засобами реабілітації, призначено виплати за побутовий догляд на підставі заяви ОСОБА_2 з 18.11.2015. Постановою Донецького апеляційного суду від 06.09.2016 постанову Старобільського районного суду скасовано в частині визнання протиправної бездіяльності Фонду щодо забезпечення протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації на побутовий догляд та призначення виплат. Скасовано постанову виконавчої дирекції Фонду про відмову ОСОБА_2 в призначенні страхових виплат на медичну та соціальну допомогу. Не погодившись з прийнятим рішенням Фондом було подано касаційну скаргу на прийняте рішення. 26.10.2016 ухвалою ВАСУ відкрито касаційне провадження. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження №52784466 від 01.11.2016 про примусове виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.09.2016. 20.03.2017 на адресу Фонду було надіслано постанову від 13.03.2017 про накладення на Фонд штрафу в сумі 5100 грн., за невиконання рішення суду у добровільному порядку, якій передували письмові вимоги про добровільне виконання рішення суду. Позивач вважав вказану постанову державного виконавця про накладення штрафу протиправною та просив суд скасувати її. 10.11.2016 Фонд направив до Вищого адміністративного суду клопотання про зупинення виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду по справі №431/2529/16-а від 06.09.2016 до розгляду касаційної скарги Фонду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти визнання позову заперечувала та повідомила, що постанова про накладення штрафу на позивача прийнята відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», просила у задоволенні адміністративного позову відмовити за необгрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

13.03.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Луганській області ОСОБА_3 прийнято постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду. ( а. с. 20).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 по справі № 2-а/431/42/16 позивача зобов'язано забезпечити ОСОБА_2 протезом та іншим додатковими засобами індивідуальної реабілітації

Відповідачем на адресу позивача неодноразово направлялись письмові вимоги про необхідність виконання рішення суду. На що 11.01.2017 Фондом надано відповідь, в якій зазначалося про направлення до Вищого адміністративного суду України клопотання про зупинення виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду України.

Вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що виконання судових рішень є невід'ємною стадією процесу у правосудді.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У задоволенні позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови незаконною суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такий спосіб захисту, обраний позивачем, не відповідає положенням ст.162 КАС України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу суд приходить до висновку, що позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування своїх вимог, позовні вимоги необґрунтовані та грунтаються на припущеннях а отже задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, якою визначено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок державного бюджету України, суд вважає судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 11, 75, 82, ЗУ «Про виконавче провадження» ст.ст. 2, 7-9,11,17,18,71,86, 157, 158- 163, КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у Старобільському районі Луганської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про визнання протиправним рішення державного виконавця та скасування постанови від 13.03.2017 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М. Березка