Справа № 814/809/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

24 травня 2017 р. Справа № 814/809/17
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Бондарь В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 ,
до за участю: представника позивача: Безспрозваний Д.О. представника відповідача: Якуба П.І.Військової частини НОМЕР_1 ,
провизнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості в сумі 74000,00 грн.,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання командування військової частини НОМЕР_2 оформити належним чином довідку-розрахунок та здійснити виплату належних грошових коштів за неотримане (невикористане) речове майно позивачу; стягнути з Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 на користь позивача всю суму заборгованості за неотримане (невикористане) речове майно за попередніми усуними розрахунками 74000 гривень, а також пеню за просрочку платежу впродовж 254 днів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 14893,26 гривень, а також 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 1544,88 гривень, а також інфляційні витрати в розмірі 8436 гривень, а всього стягнути 98874,14 гривень.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що після свого звільнення з військової служби, він має право на отримання грошової компенсації за неотримання речове забезпечення. Разом з тим, військова частина відмовляється йому надати грошову компенсацію та довідку-розрахунок розміру цієї компенсації. Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» ним обраховано штраф, пеню та інфляційні витрати за несвоєчасне виконання військовою частиною своїх зобов`язань.
Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що не допустив жодної бездіяльності по відношенню до позивача. Військова частина не заперечує право ОСОБА_1 на отримання компенсації на неотримане речове забезпечення, у зв`язку з чим військовою частиною йому було видано Довідку про вартість речового майна, що належить до видачі на загальну суму 74338,78 гривень. Але, оскільки безпосередньо у військовій частині НОМЕР_1 відсутні кошти для виплати позивачу, військова частина декілька разів зверталась з цього приводу до Тилу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України. Відповідно до листів начальника речової служби Тилу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України нормативно-правові акти Міністерства оборони України щодо порядку виплати грошової компенсації та відповідні роз`яснення не приймались.
Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира-роти старшого викладача навчальної роти, та має військове звання капітану 3 рангу.
15.06.16 наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України №75, ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту першого частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я.
05.07.16 наказом командира військової частини НОМЕР_1 виключено зі списків військової частини.
05.07.16 військової частиною НОМЕР_1 видано довідку на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, відповідно якої сума грошове компенсації за 388 предмета складає 74338,78 гривень.
Разом з тим, питання про виплату капітану 3 рангу ОСОБА_1 під час остаточного розрахунку грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 74338,78 гривень, наказом №75 від 15.06.16 не вирішено.
22.07.16 командування військової частини НОМЕР_1 звернулось до командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України з листом про виділення коштів в розмірі 74338,78 гривень для виплати ОСОБА_1
03.08.16 та 04.08.16 військова частина зверталась до командування ВМС ЗСУ повторно з цього приводу.
Відповіддю від 29.07.16, командування ВМС ЗСУ повідомило військову частину про необхідність очікування роз`яснень від Міністерства оборони України з приводу механізму виплати грошової компенсації за неотримане речове забезпечення.
05.03.17 ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з приводу затримки виплати грошової компенсації.
10.03.17 командуванням військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 надано ґрунтовну відповідь.

Відповідно до ст.9-1 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються Міністерством оборони України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.16 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Таким чином, ст.9-1 Закону та п.3 Порядку чітко передбачено право військовослужбовця на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у разі його звільнення з військової служби.
Більш того, право на грошову компенсацію, мають як раз лише військовослужбовці, які звільняються з військової служби, або члени його сім`ї та утриманцям, у разі його загибелі, якщо вони не отримали під час військової служби речове забезпечення.
Військовослужбовці які продовжують проходження служби відповідно до наказу Міністерства оборони №232 від 29.04.16 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» повинні отримувати саме речове забезпечення відповідно до затверджених норм, а не грошову компенсацію.
Відповідно до п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджено Указом Президента України 10.12.08 №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 74338,78 гривень, і його права в цій частині повинні бути поновленні шляхом стягнення з відповідача відповідної суми.
Разом з тим, суд вважає, що військова частина НОМЕР_1 в цьому випадку не допустила протиправної бездіяльності, оскільки вживала всіх передбачених заходів для недопущення порушення прав ОСОБА_1 , але відповідні виплати своєчасно не були здійсненні з причин, незалежних від дій відповідача. В цій частині необхідно відмовити.
Також, необхідно відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення пені, штрафу та інфляційних витрат, оскільки зазначені засоби забезпечення виконання зобов`язань не передбачені для грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
Позов задовольнити частково.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.Позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за неотримане речове майно в розмірі 74338,78 гривень ( сімдесят чотири тисячі триста тридцять вісім грн. сімдесят вісм коп.).
3. В решті позовних вимог відмовити.
4. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 29.05.17
Суддя В.В. Біоносенко