Справа № 826/15706/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 травня 2017 року № 826/15706/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування заявленої митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі - позивач, ТОВ «Фоззі-Фуд») до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач, митний орган) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару від 21.05.2013 №100250000/2013/500246/2, від 28.05.2013 №100250000/2013/500276/2, від 29.05.2013 №100250000/2013/500285/2, від 04.06.2013 №100250000/2013/500005/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500033/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500036/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500034/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500032/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500037/2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013, адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.09.2015 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення мотивоване, зокрема, тим, що для правильного вирішення справи необхідно з'ясувати чи підтвердив декларант з урахуванням додатково наданих документів обґрунтованість визначення ним митної вартості за ціною угоди, у тому числі з урахуванням необхідності документального підтвердження числових значень складових митної вартості, в достовірності яких у митного органу виник сумнів, чи підтверджено декларантом вартість оцінюваних товарів з урахуванням сумніву митного органу щодо обставин здійснення оплати за вказаний товар.

Ухвалою суду від 05.10.2015 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, безпідставно застосовано шостий метод визначення митної вартості товарів замість заявленого позивачем основного методу - за ціною договору, внаслідок чого неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. При цьому, позивач вважає, що надав митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої ціни.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, а також у зв'язку з відмовою декларанта від подання додаткових документів, що стало підставою для коригування заявленої митної вартості ввезених товарів. У зв'язку з цим, відповідач вважає прийняті рішення обґрунтованими та винесеними відповідно до норм законодавства.

В судове засідання представник відповідач не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Виходячи з положень частини 6 статті 128 КАС України, судом ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних доказів у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 08.11.2010 між ТОВ «Фоззі-Фуд» та Компанією «Westfleisch eG» (Німеччина) був укладений контракт купівлі-продажу товарів № 274.

Протягом травня-червня 2013 року ТОВ «Фоззі-Фуд» імпортувало в Україну товару - свинину свіжу, обвалену (без кісток), охолоджену, упаковану у різновагові вакуумні упаковки, код згідно УКТЗЕД - , торгівельна марка «West Fleisch», виробник Westfleisch eG, Німеччина.

Позивачем до митного органу були подані вантажні митні декларації для декларування ввезеного товару: від 21.05.2013 №100250000/2013/027901 (номер поставки 274-315), від 28.05.2013 №100250000/2013/028220 (номер поставки 274-320), від 29.05.2013 №100250000/2013/028310 (номер поставки 274-323), від 04.06.2013 №100250000/2013/028571 (номер поставки 274-327), від 18.06.2013 №100250000/2013/029160 (номер поставки 274-330), від 18.06.2013 №100250000/2013/029179 (номер поставки 274-331), від 18.06.2013 №100250000/2013/029166 (номер поставки 274-332), від 18.06.2013 №100250000/2013/029176 (номер поставки 274-333), від 18.06.2013 №100250000/2013/029197 (номер поставки 274-334), в яких митна вартість товару визначена за ціною договору. В митну вартість товару були включені: вартість товару вказану в інвойсі; вартість транспортування товару до пункту ввезення на митну територію України.

Для підтвердження ціни товару позивачем до кожної ВМД були надані: зовнішньоекономічний контракт №274 від 08.11.2010, 2) додаток №3 від 25.05.2012 до контракту №274 від 08.11.2010, довідки про декларування валютних цінностей.

Окремо, до кожної ВМД були надані наступні документи на підтвердження заявленої митної вартості:

1) ВМД №100250000/2013/027901 від 21.05.2013 (далі - номер поставки 274-315), товар вагою нетто 18038,10 кг за митною вартістю 2,37 євро/кг.

На підтвердження ціни товару додано: інвойс на товар DR-1320-1292 від 15.05.2013, пакувальний лист DR-1320-1292 від 15.05.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DЕ72Е7 від 15.05.2013, прайс-лист від 15.05.2013, комерційну пропозицію від 15.05.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №37033 від 15.05.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №05156 від 17.05.2013, довідку про транспортні витрати №274-315 від 18.05.2013, заявку на перевезення вантажу №274-315 від 08.05.2013.

2) ВМД №100250000/2013/028220 від 28.05.2013 (далі - номер поставки 274-320), товар вагою нетто 18029,72 кг за митною вартістю 2,37 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-1321-1297 від 23.05.2013, пакувальний лист DR-1321-1297 від 23.05.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE04Е1 від 23.05.2013, прайс-лист від 23.05.2013, комерційну пропозицію від 23.05.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №090237 від 23.05.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №05412 від 27.05.2013, довідку про транспортні витрати №274-320 від 27.05.2013.

3) ВМД №100250000/2013/028310 від 29.05.2013 (далі - номер поставки 274-323) товар вагою нетто 17 803,26 кг за митною вартістю 2,23 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-101055 від 24.05.2013, пакувальний лист DR-101055 від 24.05.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE48Е9 від 24.05.2013, прайс-лист від 24.05.2013, комерційну пропозицію від 24.05.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №090273 від 24.05.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №268/РF/2013 від 24.05.2013, довідку про транспортні витрати №274-323 від 23.05.2013.

4) ВМД №100250000/2013/028571 від 04.06.2013 (далі - номер поставки 274-327) товар вагою нетто 17 960,22 кг за митною вартістю 2,38 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-101059 від 29.05.2013, пакувальний лист DR-101059 від 29.05.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE72Е1 від 29.05.2013, прайс-лист від 29.05.2013, комерційну пропозицію від 29.05.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №37157 від 29.05.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №374BL від 01.06.2013, довідку про транспортні витрати №274-327 від 01.06.2013.

5) ВМД №100250000/2013/029160 від 18.06.2013 (далі - номер поставки 274-330), товар вагою нетто 18 032,09 кг за митною вартістю 2,38 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-101324 від 13.06.2013, пакувальний лист DR-101324 від 13.06.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE73Е3 від 13.06.2013, прайс-лист від 13.06.2013, комерційну пропозицію від 13.06.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №094678 від 13.06.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №314/РF/2013 від 13.06.2013, довідку про транспортні витрати №274-330 від 13.06.2013.

6) ВМД №100250000/2013/029179 від 18.06.2013 (далі - номер поставки 274-331), товар вагою нетто 18082,85 кг за митною вартістю 2,38 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-101322 від 11.06.2013, пакувальний лист DR-101322 від 13.06.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE82Е6 від 11.06.2013, прайс-лист від 11.06.2013, комерційну пропозицію від 11.06.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №094758 від 11.06.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №308/РF/2013 від 11.06.2013, довідку про транспортні витрати №274-331 від 11.06.2013.

7) ВМД №100250000/2013/029166 від 18.06.2013 (далі - номер поставки 274-332), товар вагою нетто 18158,84 кг. за митною вартістю 2,38 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-101323 від 12.06.2013, пакувальний лист DR-101323 від 12.06.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE97Е7 від 12.06.2013, прайс-лист від 12.06.2013, комерційну пропозицію від 12.06.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №094622 від 12.06.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №310/РF/2013 від 12.06.2013, довідку про транспортні витрати №274-332 від 12.06.2013.

8) ВМД №100250000/2013/029176 від 18.06.2013 (далі - номер поставки 274-333), вагою нетто 17920,70 кг за митною вартістю 2,38 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-101326 від 12.06.2013, пакувальний лист DR-101326 від 12.06.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE28Е3 від 12.06.2013, прайс-лист від 12.06.2013, комерційну пропозицію від 12.06.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №37734 від 12.06.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №309/РF/2013 від 12.06.2013, довідку про транспортні витрати №274-333 від 12.06.2013.

9) ВМД №100250000/2013/029197 від 18.06.2013 (далі - номер поставки 274-334), вагою нетто 17698,87 кг за митною вартістю 2,23 євро/кг.

На підтвердження ціни товару: інвойс на товар DR-101094 від 14.06.2013, пакувальний лист DR-101094 від 14.06.2013, копію митної декларації країни відправлення 13DE69Е6 від 14.06.2013, прайс-лист від 14.06.2013, комерційну пропозицію від 14.06.2013.

На підтвердження витрат на транспортування товару: міжнародну автомобільну накладу (CMR) №094699 від 14.06.2013, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №312/РF/2013 від 13.06.2013, довідку про транспортні витрати №274-334 від 13.06.2013.

Матеріалами справи підтверджено, що за наслідками розгляду поданих повивачем документів, відповідачем 21.05.2013, 28.05.2013, 29.05.2013, 04.06.2013 та 18.06.2013 направлено декларанту за допомогою засобів електронного зв'язку листи, у відповідності до яких висунуто вимогу про надання додаткових документів, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації, за наявності бухгалтерські та банківські документи про вартість товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформацію біржових організацій про вартість товару. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, необхідно подати транспортні перевідні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

На виконання запиту відповідача, ТОВ «Фоззі-Фуд» листом подано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: платіжні доручення на підтвердження оплати за товар, банківські виписки на підтвердження проведення оплати за цими платіжними дорученнями, виписку з бухгалтерської документації «оборотно-сальдова відомість» на попередню поставку, експертний висновок від 09.07.2013 №Ц-343 Київської обласної торгово-промислової палати, зробленого на замовлення іншого підприємства ТОВ «Сільпо ПДВПП» щодо ідентичного товару, копії експортних митних декларацій, для підтвердження витрат на транспортування надано: копії договорів з перевізниками товарів, платіжні доручення на підтвердження оплати послуг перевезення товару, банківські виписки акти виконаних робіт по перевезенню вантажу, заявки на перевезення, висновок ДП «Держзовнішінформ» від 21.06.2013 №1/6001 щодо цінової експертизи транспортно-експедиційних послуг, довідка про транспортні витрати.

За наслідками розгляду додаткових документів, поданих позивачем, відповідач прийшов до висновку про те, що подані декларантом документи є неналежними, оскільки мають розбіжності.

Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості від 21.05.2013 №100250000/2013/500246/2, від 28.05.2013 №100250000/2013/500276/2, від 29.05.2013 №100250000/2013/500285/2, від 04.06.2013 №100250000/2013/500005/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500033/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500036/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500034/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500032/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500037/2.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача, вважаючи їх протиправними та безпідставне неврахування відповідачем додаткових документів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що пов'язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 7 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що державну митну справу становлять встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Державна митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів. Правове регулювання митної вартості товарів та методів її визначення здійснюється розділом ІІІ Митного кодексу України.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 «Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування» Митного кодексу України.

За правилами частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3).

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу (частина 4).

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина 5).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6).

У разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7).

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини 5 статті 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Пунктом 2 (а) статті VII статті Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року встановлено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватись на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Згідно із пунктом 2 (b) статті VII статті Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватись на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Отже, митний орган має впевнитись, що заявлена митна вартість ґрунтується на дійсній вартості товару.

Відповідач в обґрунтування прийнятих рішень зазначив, що метод 2-а не був використаний у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні товари. Метод 2-6 не використаний у зв'язку з відсутністю цінової інформації на подібні товари. Методи 2в та 2г не використані через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Митна вартість, визначена за резервним методом та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Тобто, відповідач у оскаржуваному рішенні послався на неможливість застосування другого та третього методів у зв'язку з відсутністю інформації. В той же час, у рішенні відповідач посилається на визначення митної вартості з застосуванням митної вартості товарів, подібних за якісними характеристиками, що суперечить вищезазначеному твердженню.

Отже, рішення містить протилежні визначення про відсутність інформації щодо подібних товарів та застосування такої інформації одночасно.

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (далі - ЄАІС ДМСУ) щодо товару за кодом , ввезеного на митну територію України в період з 18.03.2013 по 18.06.2013, наданий відповідачем, в якому міститься інформація про ввезення товару за таким кодом за 163 деклараціями, в усіх випадках співставними партіями (від 10 до 20 тон), у 81 випадку з товар ввозився з Німеччини, при цьому у 46 випадках виробником імпортованого товару виступав контрагент позивача - Westfleisch eG, Німеччина, тобто був ідентичним.

В середньому митна вартість за 1 кг була визначена позивачем на рівні 2,37 євро/кг, а митним органом вартість товару була скоригована до 2,71 євро/кг. Середній курс євро - долар США протягом березня-червня 2013 року становив 1 до 1,3. Тому в доларах США митна вартість буде становити по задекларованій вартості позивачем - 3,081 дол. США/кг, по коригованій митним органом - 3,523 дол. США/кг.

Водночас, із наданого витягу з цінової бази вбачається, що у травні 2013 року був завезений тотожний товар за ціною 3,02 дол. США/кг. Вартість тотожних товарів у період квітень-травень 2013 року становила біля 2,88, 2,92, 2,93, 2,94, 2,99, дол. США/кг, у травні 2013 року - 2,85, 2,92, 2,95 дол. США/кг.

З урахуванням викладеного, вбачається, що митна вартість товару, визначена митним органом за результатами коригування - 2,71 євро/кг, є значно завищеною у порівнянні з аналогічним товаром, що ввозився на митну територію протягом попередніх трьох місяців. При цьому, у відповідача була наявна інформація про ідентичні та подібні товари і вартість таких товарів відповідає митній вартості задекларованій позивачем або є навіть нижчою.

Водночас, у жодному оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено реквізитів митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості товару позивачу за резервним методом відповідно до вимог статті 64 Митного кодексу України на підставі рівнів митної вартості аналогічних товарів.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов'язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод (частина 4 статті 64 МК України).

Таким чином, беручи до уваги викладене, визначена відповідачем за резервним методом митна вартість є необґрунтованою та не доведеною. Відповідачем не було повідомлено наявних застережень щодо неможливості використання зазначеної у вищенаведених позиціях інформації для визначення митної вартості за методами щодо ідентичних чи аналогічних товарів.

Разом з тим, в усіх оскаржуваних рішеннях в якості причин для коригування митної вартості відповідачем зазначено неподання декларантом документів щодо складових митної вартості для визначення митної вартості за ціною угоди. Вказана відсутність стосувалась неможливості визначення вартості транспортування та обставин оплати за ввезений товар.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз положень статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України та у випадках, встановлених цим Кодексом (якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Відповідно до пункту 2.1 зовнішньоекономічного контракту №274 від 08.11.2010, укладеного між ТОВ «Фоззі-Фуд» та Компанією «Westfleisch eG» (Німеччина), ціна на товар визначається в інвойсах окремо на кожну поставку товару. Ціна товару включає в себе вартість товару, тари, термоупаковки, маркування, навантаження, витрат на митне оформлення товару в країні продавця.

Згідно пункту 3.1 контракту всі ціни, а також умови поставки можуть виконуються на умовах FCA Hamm, FCA Coesfeeld, Німеччина та інші згідно Інкотермс 2000. ТОВ «Фоззі-Фуд» увесь товар, щодо якого прийняті рішення про коригування митної вартості товару, імпортувало на умовах FCA Hamm або FCA Coesfeeld.

Згідно правил Інкотермс 2000 термін FCA (free carrier, франко-перевізник) означає, що товар доставляється основному перевізнику замовника до вказаного в договорі терміналу відправки, експортні мита сплачує продавець.

Пунктом 8.1 контракту визначено, що платежі за поставлений товар здійснюються на банківський рахунок продавця в євро наступним чином: оплата здійснюється через 30 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, згідно п.3.1 та п.3.2 і повного комплекту документів, вказаних в розділі 7 контракту.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявленої митної вартості та її складових позивачем до кожної вантажної митної декларації подані документи: контракт з постачальником, інвойс, пакувальний лист, прайс-лист, комерційна пропозиція, платіжні доручення про проведення оплати за товар, банківські виписки щодо цих платіжних доручень, виписка з бухгалтерської документації у формі оборотно-сальдової відомості, експортна декларація країни відправлення у якій вказано вагу товару та ціну задекларовану в країні експортера-виробника товару.

В підтвердження витрат на транспортування товару до кожної вантажної митної декларації надавались: договір з перевізником, міжнародна транспортна накладна, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг, довідка про транспортні витрати, платіжне доручення та банківська виписка на затвердження проведення оплати наданих послуг. Також, до окремих ВМД додані акти прийому-передачі наданих послуг, висновки експертів про те, що надані вартість наданих послуг перевезення відповідає кон'юктурі ринку.

ТОВ «Фоззі-Фуд» подало до митного органу заяву про визнання заявленої митної вартості з врахуванням додатково поданих документів, проте відповідач відмовився враховувати їх. Відповідач зазначив, що позивачем не надано актів виконаних робіт на виконання умов договорів на транспортно-експедиційного обслуговування.

Проте, в підтвердження числових складових митної вартості відповідачу були надані рахунки виставлені перевізниками та платіжні доручення, банківські виписки, які підтверджують проведення оплати за цими рахунками.

В якості додаткових документів митному органу надано також експертний висновок Київської обласної торгово-промислової палати від 09.07.2013 №Ц-343, який зроблений на замовлення іншого декларанта на ідентичні товари того самого виробника, якості та країни походження. Вказаний висновок підтверджує, що вартість за одиницю ідентичного товару в розмірі 2,25 євро/кг є обґрунтованою та відповідає ціноутворюючим факторам ринку.

Відповідач вказав, що зазначений експертний висновок не має жодного відношення до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, проте митним органом не враховано, що цей висновок підтвердив рівень цін на ідентичні товари на ринку, як наслідок, ціна товару, задекларована ТОВ «Фоззі-Фуд», відповідає вказаній ринковій ціні, яку декларують інші імпортери.

Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оціни ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом ДМС України від 13.07.2012 №362 з метою забезпечення єдиного підходу митних органів до організації роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації, зокрема, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Судом встановлено, що не спростовано відповідачем, усі ці документи містять необхідні числові значення для підтвердження заявленої митної вартості та її складових за ціною угоди.

Отже, вищевикладене свідчить, що до митного оформлення товарів в режимі імпорту з урахуванням додаткових документів позивачем митному органу на підтвердження митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом (вартість операції), надані усі передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України документи, які, у свою чергу, містили достовірні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена та підлягала сплаті за ці товари.

Відповідач, коригуючи митну вартість товарів, вказав, що обраний метод визначення митної вартості не відповідає умовам, визначених Митним кодексом України, відповідач вважає неповноту відомостей в наданих позивачем документах.

В той же час, всупереч вимогам частини 4 статті 54 Митного кодексу України оскаржувані рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтованих підстав, які б вказували на наявність у митного органу обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості та не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими позивачем, чому з поданих позивачем документів неможливо було встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника, що вказує на незаконність та необґрунтованість таких рішень відповідача.

Враховуючи, що при визначенні митної вартості товарів та її декларуванні позивач діяв у відповідності до вимог Митного кодексу України, подавши наявні у нього документи на підтвердження такої вартості відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України, а рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтованих відомостей щодо неповноти або недостовірності заявлених позивачем відомостей, вказане свідчить про неправомірність відмови відповідача в митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю та протиправність рішень про коригування митної вартості товару.

В силу вимог частини 3 статті 58 Митного кодексу України другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу застосовуються у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом.

Оскільки визначена позивачем митна вартість товару є обґрунтованою та документально підтвердженою, підстав для визначення її за другорядними методами були відсутні.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що відповідачем безпідставно та всупереч вимогам закону прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 21.05.2013 №100250000/2013/500246/2, від 28.05.2013 №100250000/2013/500276/2, від 29.05.2013 №100250000/2013/500285/2, від 04.06.2013 №100250000/2013/500005/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500033/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500036/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500034/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500032/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500037/2, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього законом обов'язок і не довів правомірність винесення оскаржуваних рішень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. . 69-71, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 21.05.2013 №100250000/2013/500246/2, від 28.05.2013 №100250000/2013/500276/2, від 29.05.2013 №100250000/2013/500285/2, від 04.06.2013 №100250000/2013/500005/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500033/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500036/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500034/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500032/2, від 18.06.2013 №100250000/2013/500037/2.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» () за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС сплачений ним судовий збір у розмірі 2294,00 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України..

Суддя І.А. Качур