Справа № 826/1623/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

24 травня 2017 року №826/1623/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В. та Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомприватного підприємства «Дисконтс»
доДержавної фіскальної служби України
прозобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Дисконтс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України про зобов'язання Державної фіскальної служби України прийняти та зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладу приватного підприємства «Дисконтс» №135, подану 20.01.2017 (з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 16.02.2017).

Позовні вимоги мотивовано тим, що Державною фіскальною службою України безпідставно не прийнято та не зареєстровано податкову накладну приватного підприємства «Дисконтс», оскільки законодавчо мотивовані підстави для цього відсутні.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про те, що підставою для неприйняття та не реєстрації податкової накладної приватного підприємства «Дисконтс» №135 слугував факт зупинення державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві дії договору про визнання електронних документів, про що позивача повідомлено листом від 11.01.2017.

З огляду на неявку у судове засідання представника позивача, від якого через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, між приватним підприємством «Дисконтс» та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів від 18.11.2016 №181101 (реєстраційний номер документа ), предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосування електронного цифрового підпису до органів Державної фіскальної служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Додатковою угодою від 24.11.2016 №2/621 до договору про визнання електронних документів від 18.11.2016 №181101 (розділ 5) сторонами визначено, що контролюючий орган у разі необхідності підтвердження достовірності (автентичності) відомостей, зазначених в електронних податкових документах, направляє платнику податків письмове повідомлення з обґрунтуванням причини свої вимоги, вказівкою дати і номера електронного документа, що є предметом спору та повідомляє платника податків про тимчасове зупинення дії цього договору до врегулювання відповідних спірних питань (вирішення спору). У випадку не підтвердження достовірності (автентичності) відомостей, зазначених в електронних податкових документах, контролюючий орган приймає рішення про зупинення дії договору. У разі, якщо після прийняття рішення про зупинення дії договору платник податків надасть відповідні пояснення та документи на підтвердження достовірності (автентичності) відомостей, зазначених у відповідних електронних податкових документах, контролюючий орган вправі прийняти рішення про відкликання рішення про зупинення дії договору та поновлення дії останнього. Рішення про зупинення дії договору може бути оскаржено в порядку досудового врегулювання спорів, визначеного статтею 56 Податкового кодексу України, або у судовому порядку.

У свою чергу, державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві листами від 24.11.2016 та від 11.01.2017 повідомила приватне підприємство «Дисконтс», що за результатами опрацювання зареєстрованих з 01.06.2016 по 15.07.2016 податкових накладних виявлено наявність підстав, а саме: невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару, зазначеної в зареєстрованих податкових накладних, які можуть свідчити про наявність спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді. На підставі викладеного позивача вказаними листами повідомлено про зупинення дії договору про визнання електронних документів від 18.11.2016 № на підставі розділу 5 договору, а також запропоновано протягом 5 робочих дня після отримання цього повідомлення з'явитись до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та надати відповідні пояснення та документи щодо діяльності підприємства.

У той же час, приватним підприємством «Дисконтс» на виконання умов договору про визнання електронних документів від 18.11.2016 засобами електронного зв'язку направлено податкову накладну від 20.012017 №135 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією квитанції про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 20.01.2017 №135 не прийнято із зазначенням того, що порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, а саме: можливо припинено дію договору про визнання електронної звітності.

Вважаючи таку відмову у неприйнятті вказаної податкової накладної безпідставною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи підстави викладеного, суд аналізує наступні правові норми.

У розумінні підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, є Державна фіскальна служба України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Таким чином, умовою для подання та, відповідно, прийняття податкової звітності (у тому числі податкових накладних), поданих платником податків засобами електронного зв'язку, є наявність діючого договору про визнання електронних документів.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, дію договору про визнання електронних документів від 18.11.2016 №181101 (реєстраційний номер документа ), укладеного між приватним підприємством «Дисконтс» та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, зупинено державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, з огляду на положення розділу 5 договору, про що позивача повідомлено листами від 24.11.2016 та від 11.01.2017.

Разом з тим, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено факту оскарження приватним підприємством «Дисконтс» та визнання протиправними дій державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві щодо зупинення дії договору про визнання електронних документів від 18.11.2016 №181101 (реєстраційний номер документа ), як це передбачено положеннями розділу 5 додаткової угоди.

Таким чином, у межах спірних правовідносин суд виходить з того, що станом на момент подання позивачем податкової накладної для реєстрації дія договору про визнання електронних документів від 18.11.2016 №181101 (реєстраційний номер документа ) була зупинена, а, відтак, передумови для прийняття та реєстрації податкової накладної від 20.012017 №135 у відповідача були відсутні.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.