Справа № 1570/6024/12
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Київ К/800/45/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа ОСОБА_3 про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - Приморський РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - ГУ МВС України в Одеській області), третя особа ОСОБА_3, в якому просив визнати незаконними та скасувати накази ГУ МВС України в Одеській області від 11 липня 2012 року № 1360 «Про покарання працівників підрозділів ОМУ ГУМВС України в Одеській області» та від 13 серпня 2012 року № 411 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ, поновити позивача на посаді старшого інспектора - чергового чергової частини Шевченківського відділу міліції Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області (далі - Шевченківський ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області), стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що порушень службової дисципліни, які б слугували підставою для звільнення, ним допущено не було. Вказував, що оскаржувані накази ГУ МВС України в Одеській області про його звільнення із органів внутрішніх справ України за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення) прийняті із суттєвими порушеннями законодавства, а тому, є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано накази ГУ МВС України в Одеській області від 11 липня 2012 року № 1360 та від 13 серпня 2012 року № 411 о/с щодо звільнення з органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_2

Поновлено ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора - чергового чергової частини Шевченківського ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області.

Стягнуто з Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Допущено до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції змінено. Мотивувальну частину постанови викладено в іншій редакції.

Абзаци третій та четвертий резолютивної частини постанови доповнено наступним змістом:

«Поновити ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора - чергового чергової частини Шевченківського ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області з 13 серпня 2012 року.

Стягнути з Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_2 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного року 35107,80 грн.».

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, ГУ МВС України в Одеській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Суддя Вищого адміністративного суду України Амєлін С.Є. 03 лютого 2014 року відкрив касаційне провадження за скаргою ГУ МВС України в Одеській області.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями Вищого адміністративного суду України від 08 листопада 2016 року касаційну скаргу № К/800/45/14 ГУ МВС України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року у вказаній справі було розподілено судді-доповідачу Заїці М.М., у зв'язку звільненням судді Амєліна С.Є.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з серпня 1997 року проходив службу в органах внутрішніх справ. З 04 жовтня 2011 року позивач займав посаду старшого інспектора - чергового чергової частини Шевченківського ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області та мав спеціальне звання - майор міліції.

Наказом ГУ МВС України в Одеській області від 11 липня 2012 року №1360 «Про покарання працівників підрозділів ОМУ ГУМВС України в Одеській області» за грубе порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), пункту 4.2. Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1155-03, за безвідповідальне ставлення до виконання функціональних обов'язків, що виразилося у неналежному реагуванні на повідомлення громадян про скоєння резонансної події, подальше викривлення отриманої інформації, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Зазначений наказ було виконано наказом ГУ МВС України в Одеській області від 13 серпня 2012 року № 411 о/с, згідно якого у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни).

Підставою для прийняття оскаржуваних наказів був Висновок службової перевірки по факту порушення встановленого порядку оперативного інформування та реагування на заяви й повідомлення громадян посадовими особами Одеського міського управління від 10 липня 2012 року.

У зазначеному висновку вказано, що 09 липня 2012 року о 17.37 год. на спеціальну лінію « 102» Одеського міського управління (далі - Одеське МУ) зателефонувала громадянка ОСОБА_5 і повідомила, що працівники міліції поблизу адміністративної будівлі обласної державної адміністрації забрали у журналістів посвідчення і документи, а також кинули на землю відеокамеру.

Отримавши зазначене повідомлення, підмінний оператор спеціальної лінії « 102» старший сержант міліції Овдійчук В.С. зареєструвала його в журналі обліку повідомлень громадян Одеського МУ за №1180, доповіла оперативному черговому міського управління й передала його для організації перевірки до Шевченківського ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області.

Під час інформування посадових осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України старший сержант міліції Овдійчук В.С. не вказала, що зазначена подія має відношення до представників мас-медіа, про що свідчить прослуховування системи документування мовної інформації Шевченківського ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області.

Згідно з рапортом інспектора штабу Шевченківського ВМ Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції Піскунової І.А., остання, отримавши інформацію від оператора спеціальної лінії « 102» старшого сержанта міліції Овдійчук В.С., доповіла оперативному черговому ОСОБА_2

Позивач з метою перевірки отриманої інформації, повідомив чергового 2-го батальйону ДСО, який знаходився у будинку обласної державної адміністрації, щодо перевірки цієї події, однак останнім було вказано про відсутність будь-якого конфлікту.

Також, згідно з рапортом позивача, він для перевірки отриманої інформації телефонував заявнику за номером, який отримав від Піскунової І.А.

Однак, як вбачається з рапорту лейтенанта міліції Піскунової І.А., остання доповіла позивачу помилкову інформацію щодо прізвища та номера телефону особи, яка заявила про подію, тому перевірити отриману інформацію у інший спосіб позивач не мав можливості.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач за результатами службової перевірки не навів доказів порушення позивачем службової дисципліни, за які передбачена дисциплінарна відповідальність у вигляді звільнення з посади. Крім того, апеляційний суд зазначив, що виходячи із системного аналізу статтей 14, 16 Дисциплінарного статуту, накладення на особу дисциплінарного стягнення не може бути вчинено під час її тимчасової непрацездатності.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до положень статті 18 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, дотримуватися норм професійної та службової етики, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У відповідності до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно положень статті 14 Дисциплінарного статуту, якою визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судами встановлено, що підставою для звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ слугували матеріали службової перевірки, якою встановлено, що позивачем при виконанні службових обов'язків порушено вимоги пункту 4.2. Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1155-03, що виразилося у неналежному реагуванні на повідомлення громадян про скоєння резонансної події.

Врахувавши встановлені обставини справи, суди дійшли обґрунтованого висновку, що викладені у Висновку службової перевірки по факту порушення встановленого порядку оперативного інформування та реагування на заяви й повідомлення громадян посадовими особами Одеського міського управління від 10 липня 2012 року факти щодо можливого порушення позивачем дисципліни, а саме: неналежне виконання функціональних обов'язків, що виразилося у неналежному реагуванні на повідомлення громадян про скоєння резонансної події не можуть бути достатньою підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності у вигляді звільнення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачами не доведено правомірність прийняття оскаржуваних наказів про звільнення ОСОБА_2 з посади старшого інспектора - чергового чергової частини Шевченківського відділу міліції Приморського РВ Одеського МУ ГУМВС України в Одеській області, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог та скасування наказів ГУ МВС України в Одеській області від 11 липня 2012 року № 1360 «Про покарання працівників підрозділів ОМУ ГУМВС України в Одеській області» та від 13 серпня 2012 року № 411 о/с в частині що стосуються позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року, змінену рішенням суду апеляційної інстанції, необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними і обґрунтованими та постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року, змінену рішенням суду апеляційної інстанції, у справі за позовом ОСОБА_2 до Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа ОСОБА_3 про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Заїка М.М.

судді: Загородній А.Ф.

Мойсюк М.І.