Справа № 161/13825/16-а,2-а/161/806/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/1640/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Луцьку на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2016р. по справі № 161/13825/16-а за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону УПП у м.Луцьку ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20.10.2016 року ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до поліцейського роти №2 батальйону УПП у м.Луцьку ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності .

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора управління патрульної поліції від 08.10.2016 року його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн. за порушення Правил дорожнього руху - під час руху транспортного засобу користувався засобом зв'язку, тримаючи його у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2016р. адміністративний позов задоволено частково: скасовано постанову серії АР №028995 від 08.10.2016 року поліцейського роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАп у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. та направлено справу на новий розгляд. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням УПП у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, та неповністю зясував обставини, які мають значення для справи. Вказує, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення за яке його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Сторони повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Як вбачається з копії постанови, позивач 08.10.2016р. керуючи автомобілем в м. Луцьку на перехресті вул. Баранова-Городецька, під час руху транспортного засобу користувався засобом зв'язку, тримаючи його у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАп. У звязку з тим, на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, а саме обмежило право позивача на надання йому правової допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно ч.1 ст. 268. КУпАп особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Проте як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджено відеозаписом з місця адміністративного правопорушення, записаного з персонального нагрудного відеореєстратора інспектора Щокіна В.О., з якого вбачається, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про отримання правової допомоги, однак клопотання було проігнороване інспектором Щокіном В. О.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем порушено право позивача на отримання правової допомоги, відтак постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАп правомірно скасована судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу УПП у м.Луцьку слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 160 ч.3, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Луцьку залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2016р. по справі № 161/13825/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 25.05.2017р.