Справа № 200/15012/16-а (2-а/200/591/16)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 рокусправа № 200/15012/16-а (2-а/200/591/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську по відмові у задоволенні заяви про підтвердження періодів роботи та зачислення стажу роботи, що дає право не призначення пенсії у більшому розмірі, ніж призначено незаконними; зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську призначити пенсію, з урахуванням всього періоду страхового (трудового) стажу та з урахуванням коефіцієнту заробітної плати за період знаходження в Республіці Болгарія, Республіці Казахстан, період строкової служби за Списком №1, та стаж роботи в період з 15.12.2001 року по 12.08.2002 року (запис у трудовій книжці №25), з дня призначення пенсії, а саме з 11.07.2015 року.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи з 10.06.1991 року до 24.04.1997 року до страхового стажу неправомірними.

Зобовязано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 10.06.1991 року до 24.04.1997 року до страхового стажу для виплати пенсії за віком.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, неповне зясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення питання, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 12.07.2015 року перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На звернення позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 23.11.2015 року позивачу було повідомлено, що період проходження строкової служби додатково до страхового стажу не зараховується.

Згідно листа Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 27.07.2016 року, на звернення позивача, останнього було повідомлено про неможливість зарахування до страхового стажу періоду роботи: з 10.06.1991 року по 24.04.1997 року, з огляду на положення ч.2 ст.7 договору між Україною та Республікою Болгарія про соціальне забезпечення (договір ратифіковано Законом №239-IV від 22.11.2002року). Щодо періодів з 15.12.2001 року по 12.08.2002 рок та з 15.10.2002 року по 31.03.2008 року зазначено про направлення до відповідних органів запитів щодо надання довідок про період роботи та про заробітну плату.

Не зарахування відповідачем до страхового стажу періоду проходження військової служби з 02.05.1974 року по 26.05.1976 року, періодів роботи з 10.06.1991 року по 24.04.1997 року та з 15.12.2001 року по 12.08.2002 року та встановлення нульового коефіцієнту заробітної плати за період з 15.10.2002 року по 31.03.2008 року є предметом спору у даній справі.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 10.06.1991 року по 24.04.1997 року, щодо інших позовних вимог дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, щодо періоду проходження строкової військової служби з 02.05.1974 року по 26.05.1976 року, наявна в матеріалах справи копія протоколу 3673 від 18.08.2015 року про призначення пенсії, свідчить про зарахування до страхового стажу позивача військової служби строком 2 роки 25 днів.

Доводи позивача щодо необхідності пільгового обчислення періоду строкової військової служби, з посиланням на норми Положення «Про порядок призначення і виплати держаних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року, є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції, з огляду на призначення позивачу пенсії за віком на загальних умовах. В пільговому обчисленні зарахування до стажу періоду військової служби можливо лише при призначенні пільгової пенсії.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для зобовязання відповідача врахувати період строкової військової служби до страхового стажу позивача в пільговому обчисленні.

Щодо періоду роботи з 15.12.2001 року по 12.08.2002 року, останній не зараховано відповідачем з огляду на відсутність у трудовій книжці дати наказу про звільнення та не наданням позивачем уточнюючих довідок, у звязку з чим органом Пенсійного фонду надіслано відповідні запити до архівних установ про надання довідок про період роботи позивача з 15.12.2001 року по 12.08.2002 року та про заробітну плату.

ЗЗгідно розрахунку стажу, копія якого міститься в матеріалах справи, період роботи позивача з 15.10.2002 року по 31.03.2008 року зараховано до страхового стажу з нульовими показниками заробітної плати та відповідно з нульовим коефіцієнтом заробітку, з огляду на відсутність відомостей про розмір заробітної плати за період з 15.10.2002 року по 31.03.2008 року в індивідуальних відомостях про застраховану особу облікової картки позивача (а.с. 229-231). У звязку з чим управлінням направлено запит в Департамент по контролю и Социальной защите Комитета По контролю и социальной защите МТСЗН РК по Антырауской области щодо надання уточнюючої довідки про період роботи позивача та про заробітну плату.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності заявлених позовних вимог щодо зарахування періоду роботи з 15.12.2001 року по 12.08.2002 року та зміни розміру коефіцієнту заробітної плати за період з 15.10.2002 року по 31.03.2008 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

В повному обсязі ухвала виготовлена 29.05.2017 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим