Справа № 592/12139/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 р.Справа № 592/12139/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бондара А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017р. по справі № 592/12139/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі-відповідач, Сумське об'єднане УПФУ Сумської області), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, починаючи з 23.11.2016 року, щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку, замість пенсії за віком, яка була призначена позивачу раніше; зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області перевести ОСОБА_1 з дострокової пенсії за віком, яка була призначена 24.12.2014 року відповідно до п.7 -2 "Прикінцевих положень " "Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку, та здійснити її перерахунок, починаючи з 12.02.2016 року.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1, як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області починаючи з 12 лютого 2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційних скаргах.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 24 грудня 2014 року призначена пенсія за віком відповідно до п.7-2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплату якої здійснює Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Згідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією 11.03.2015 р. сину позивача - ОСОБА_3 у віці 30 років вперше встановлено третю групу інвалідності з дитинства безтерміново. Відповідно до протоколу ЛКК № 34 ОСОБА_3 встановлено діагноз: Аномалія розвитку сечової системи. Єдина вражена права нирка. Хронічний пієлонефріт в ст.ремісії.

12 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах (правонаступником якого є Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області) з заявою про призначення їй пенсії за віком як матері, яка виховала інваліда з дитинства.

Згідно Висновку ЛКК від 26.02.2016 р дитина позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 по своєму захворюванню: Аномалія розвитку сечової системи. Єдина вражена права нирка. Хронічний пієлонефріт в ст.ремісії мала право на інвалідність до 6-ти річного віку, що її хвороба входить в Перелік медичних показань, що дають право на одержання соціальної пенсії на дітей інвалідів віком до 16 років.

Вказаний висновок було надано відповідачу, проте листом від 12.03.2016 року № 3853/03-28 Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах (правонаступником якого є Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області) повідомило, що рішенням від 04.03.2016 року їй відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію за віком як матері дитини-інваліда, оскільки 24.12.2014 року використала право на призначення пенсії за віком довічно.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернуласяь до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, який листом від 19.10.2016 р. № 546/О-11 повідомив, що вона п'ятдесятирічного віку вона досягла у 2009 році, проте правом дострокового виходу на пенсію як мати інваліда з дитинства не скористалася, а їй призначена пенсія за віком відповідно до п.7-2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у віці 55 років 07 місяців. Вказано, що у листі від 23.06.2016 року Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області їй надано недостовірну інформацію.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, маючи відповідні повноваження, формально розглядаючи заяву позивача відмовляв у переведенні її з одного виду пенсії на інший, проте порушене право ОСОБА_1 можливо було відновити здійснивши відповідний перерахунок пенсії, внаслідок чого розмір пенсії перестав би зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсії за віком багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Згідно абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05 вересня 2011 року № 561, залежно від ступеня обмеження життєдіяльності встановлюють I, II, III групи інвалідності, а також причини інвалідності: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; трудове каліцтво; професійне захворювання; поранення тощо.

Частиною 1 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п. 2.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Управління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (в подальшому - Порядок) при призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку (чотирнадцятирічного), з 01.01.2006 - шестирічного (чотирнадцятирічного) віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Згідно п. 2.18 Порядку, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Судовим розглядом встановлено, що після призначення ОСОБА_1 пенсії за віком у грудні 2014 року - 11.03.2015 р. її сину ОСОБА_3 у віці 30 років вперше встановлено третю групу інвалідності з дитинства безтерміново, і по своєму захворюванню мав право на інвалідність до 6-ти річного віку. Тобто, з'явилася нова підстава, яка позивачу й давала право на вихід на пенсію відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" після досягнення 50 років при стажі роботи не менше 15 років, як матері інваліда з дитинства. Звертаючись до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії позивач надала необхідні документи. В даному випадку пенсія, що призначена позивачу та пенсія, як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку віднесено до одного виду пенсійних виплат - пенсія за віком, відтак відсутня підстава для переведення з одного виду пенсії на інший. Проте, ОСОБА_1 виплачується пенсія відповідно до п. 7-2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як особі якій виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу більше 30 років, при цьому розмір її пенсії зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Отже, колегія суддів вважає, що дії відповідача не узгоджуються з положеннями пенсійного законодавства, оскільки ані Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ані Закон України "Про пенсійне забезпечення" не містять обмежень щодо можливості переходу з одного виду пенсії за віком на інший передбачений різними нормативними актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 року - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017р. по справі № 592/12139/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2017р.