Справа № 824/207/17-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

19 травня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/207/17-а

Колегія суддів Чернівецького окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Григораша В.О., суддів Левицького В.К. та Лелюка О.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні, в порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Лілія" до Міністерства аграрної політики та продовольства України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Головного управління Державної казначейської служби у Чернівецькій області, Чернівецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту агропромислового розвитку та Хотинської районної державної адміністрації в особі Управління агропромислового розвитку про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Лілія" (позивач) 06.04.2017 року звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: 1) визнати протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України та Головного управління Державної казначейської служби у Чернівецькій області, яка полягає у невиплаті бюджетних коштів в сумі 614200,00 грн за державною програмою КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними"; 2) стягнути з Державного бюджету України в особі Міністерства аграрної політики через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на користь Приватного підприємства "Лілія" бюджетні кошти в сумі 614200,00 грн за державною програмою КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними".

Ухвалою суду від 13.04.2017 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та в порядку підготовки справи до судового розгляду призначено її до попереднього судового засідання.

19.05.2017 року від позивача надійшов адміністративний позов в новій редакції, в якому уточнено позовні вимоги та склад осіб, які беруть участь у справі.

Так, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України (відповідач) щодо незабезпечення порядку використання коштів Державного бюджету України на 2017 рік в розмірі 614200,00 грн для перерахування на рахунки Приватного підприємства "Лілія" з метою погашення бюджетної заборгованості перед приватним підприємством "Лілія" за Державною програмою КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними";

2) стягнути з Державного бюджету України в особі Міністерства аграрної політики України на користь Приватного підприємства "Лілія" компенсацію за бюджетною програмою КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними" в розмірі 614200,00 грн.

В якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, позивач вказав: Головне управління Державної казначейської служби у Чернівецькій області, Чернівецьку обласну державну адміністрацію в особі Департаменту агропромислового розвитку та Хотинську районну державну адміністрацію в особі Управління агропромислового розвитку.

Враховуючи положення ст. 111 КАС України, суд прийняв уточнення позовних вимог та складу осіб, які беруть участь у справі.

Окрім того, позивач подав до суду клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що Міністерство аграрної політики та продовольства України не могло об'єктивно спрямувати кошти державного бюджету на погашення заборгованості перед ПП "Лілія" за Державною програмою КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними", тому що таких коштів не було передбачено Державним бюджетом України на 2015 та 2016 роки, а відповідач є лише розпорядником коштів Державного бюджету і немає повноважень щодо його формування.

Також позивач вказує, що звернення ПП "Лілія" до суду з позовом у 2015 - 2016 роках не було ефективним способом захисту, оскільки Бюджетним кодексом України передбачено цільове використання коштів Державного бюджету України і заборона використання коштів на інші цілі, ніж передбачено Законом України про Державний бюджет. За таких обставин, ПП "Лілія" не мало підстав для звернення до суду у 2015-2016 роках через зупинення Урядом фінансування Державної програми КПК 2801350 і відсутність коштів у Державному бюджеті.

На думку позивача, бездіяльність відповідача варто відраховувати з наступного дня після 31.01.2017 року, оскільки відповідач не забезпечив використання коштів державного бюджету на 2017 рік, які передбачені для фінансування Державної програми КПК 2801350, з метою погашення заборгованості перед ПП "Лілія".

Окрім того, від Міністерства аграрної політики та продовольства України надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском строку на звернення до адміністративного суду. В обґрунтування поданого клопотання, відповідач зазначив, що позивач повинен був дізнатись про порушення свої прав та свобод в той момент, коли йому не було виплачено кошти відповідно до Наказів Мінагрополітики та зареєстровано кредиторську заборгованість в Державній казначейській службі, тобто 01.01.2013 року та 01.01.2014 року.

Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив.

Представники Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та Хотинської районної державної адміністрації в попереднє судове засідання не з'явились, проте подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку на звернення до адміністративного суду та клопотання відповідача про залишення позовної зави без розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-ІV визначено, що суди при розгляді справ застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Крім цього, згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Варто зазначити, що початок перебігу строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли у зв'язку з не погашенням відповідачем кредиторської заборгованості за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними", яка утворилась станом на 01.01.2013 року та станом на 01.01.2014 року і підлягала погашенню згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.12.2013 року №772 відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" та наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.07.2014 року №277 відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік".

Так, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №772 від 27.12.2013 року №772 "Про розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними", відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", затверджено розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2013 року, в тому числі ПП "Лілія" на загальну суму 640000,00 грн (по КЕКВ 2610 (субсидії та поточні трансфери) 376000,00 грн, по КЕКВ 3210 (капітальні трансфери підприємства) - 264000,00 грн, компенсації витрат у виноградарстві та садівництві по КЕКВ2610 (субсидії та поточні трансфери) - 130600,00 грн. Також, вказаним наказом затверджено розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства закладення молодих садів, виноградників та ягідників" і нагляд за ними" для компенсації витрат у виноградарстві та садівництві, в тому числі ПП "Лілія" на загальну суму 130600,00 грн (по КЕКВ 2610) (а.с. 27-32).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.07.2014 року №277 "Про розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними", відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", затверджено розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2014 року, в тому числі ПП "Лілія" на загальну суму 156400,00 грн (а.с.40-42).

Встановлено, що 08.08.2014 року відповідачем було погашено перед ПП "Лілія" кредиторську заборгованість, яка утворилась станом на 01.01.2014 року, згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.07.2014 року №277 "Про розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" та відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" на суму 156400,00 грн, що підтверджується платіжним доручення №3 (а.с. 26).

Надалі, починаючи з вересня 2014 року, погашення кредиторської заборгованості ПП "Лілія" по бюджетній програмі 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" згідно вищезазначених Наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України відповідачем не проводилась, про що позивачем вказувалось у позовній заяві.

Таким чином, позивач про порушення відповідачем його прав та інтересів повинен був дізнатись у вересні 2014 року, коли було припинено виплату бюджетної компенсації за КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" згідно вищезазначених Наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України. При цьому, як встановлено з матеріалів справи, після припинення виплати вказаної компенсації та до моменту звернення з даним позовом до суду, позивач не вчиняв жодних дій щодо захисту своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах.

Суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що строк звернення до суду необхідно відраховувати з дати, коли відповідач не забезпечив використання коштів Державного бюджету на 2017 рік (з 31.01.2017 року), які передбачені для фінансування Державної програми КПК 2801350, з метою погашення заборгованості перед ПП "Лілія". Суд вважає недопустимим таку прив'язку позивачем строків звернення до суду з щорічним прийняттям Закону України "Про Державний бюджет України", оскільки останній є тимчасовим та приймається Верховною Радою України відповідно до Конституції України та Бюджетного кодексу України щорічно, на період, який, за загальним правилом, складає календарний рік. Варто зазначити, що розподіл коштів за КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2013 року та станом на 01.01.2014 року було здійснено відповідачем згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.12.2013 року №772 відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" та згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.07.2014 року №277 відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", в межах бюджетних асигнувань на відповідний бюджетний період.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Подавши клопотання про визнання поважними причин пропуску звернення до суду, позивач фактично визнавав факт пропуску ним строку звернення до суду з цим позовом.

У звязку з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2010 року №1425/11/13-10 суд перевіряє поважність причин пропуску строку на звернення до суду і в разі визнання їх неповажними залишає адміністративний позов без розгляду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Суд вважає, що клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом не належить до задоволення, оскільки вказані ним обставини не відноситься до таких, що унеможливлювали або ускладнювали можливість його звернення до адміністративного суду в межах встановленого законодавством строку.

Виходячи з наведеного слідує, що позивач звернуся до суду з позовом 06.04.2017 року, в той час як про порушення своїх прав та інтересів міг та повинен був дізнатись у вересні 2014 року, коли йому було припинено виплату бюджетної компенсації, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду встановленого ст. 99 КАС України та застосувати процесуальні наслідки, передбачені статтею 100 КАС України.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду підлягає до задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд роз'яснює, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись статтями 99, 100, 121, 128, 158-160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку на звернення до адміністративного суду відмовити.

2. Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

3. Позовну заяву Приватного підприємства "Лілія" до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - залишити без розгляду.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий В.О. Григораш

Судді В.К. Левицький

ОСОБА_1