Справа № 821/642/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/642/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Кукульник Я.В.

за участю:

представника позивача - Христич С.М.

представника відповідача - Заболотного М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені в розмірі 1494491,15 грн, -

встановив:

25 квітня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" з позовними вимогами про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені в розмірі 1494491,15 грн.

Позов мотивований невиконанням відповідачем у 2016 році встановленого статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» нормативу створення робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та наявністю підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 названого Закону, й відповідної пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що відповідачем подавались звіти про наявність вакансій до Херсонського міського центру зайнятості, однак центр зайнятості не скеровував підприємству інвалідів для працевлаштування, а на товаристві склалась ситуація коли 16 робочих місць для інвалідів постійно залишаються вакантними через не направлення на адресу підприємства інвалідів. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши надані сторонами документи, зваживши доводи представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» відноситься до суб'єктів господарювання, яким відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлюється норматив робочих місць по працевлаштуванню інвалідів.

Відповідачем 01 лютого 2017 року подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік (форма № 10-ПІ), відповідно до якого: середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 2555 осіб; з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 86 осіб; кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на підприємстві відповідача на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 102 особи; фонд оплати праці штатних працівників - 237985200 грн.

Враховуючи, що відповідач не забезпечив зайняття 16 робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2016 році до нього застосовано адміністративно-господарські санкції в розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника за кожне місце, тобто 1490318,24 грн. На суму боргу нарахована пеня за період прострочення сплати адміністративно-господарських санкцій з 19 квітня 2017 року по 25 квітня 2017 року в розмірі 4172,91 грн.

20 березня 2017 року на адресу відповідача направлено лист №03-01-08/889 про необхідність сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів у 2016 році в розмірі 1490318,24 грн.

20 березня 2017 року на адресу Херсонського міського центру занятості позивач наплавив лист №01-10/81, в якому просив надати інформацію відносно ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго».

04 квітня 2017 року Херсонський міський центр зайнятості листом №04-23/1024 повідомив, що станом на 01.01.2016 року у базі даних Херсонського міського центру зайнятості зареєстровано 20 вакансій за посадою «контролер енергонагляду» та 2 вакансії за посадою «доглядач», які були внесені у 2015 році відповідно до Форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу». В 2016 році ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» надало до центру зайнятості ще 9 вакансій. Протягом 2016 року на ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» було видано 7 направлень на працевлаштування за посадою «контролер енергонагляду» особам з обмеженими фізичними можливостями, з них 1 особа відмовилась від запропонованої вакансії, а 6 особам відмовлено роботодавцем, з них: 5 особам відмовлено у працевлаштуванні за станом здоров'я на підставі довідки МСЕК та 1 особі відмовлено у працевлаштуванні без зазначення причин відмови хоча за висновком МСЕК особа може працювати «контролером енергонагляду».

При цьому судами встановлено, що відповідач подавав звіти про наявність вакантних робочих місць (форма № 3-ПН) від 12 січня 2015 року, від 09 вересня 2015 року, від 19 жовтня 2015 року та від 16 листопада 2015 року, в яких зазначалося про створене вакантне робоче місце архітектора в кількості 1 вакансія, на яке могли бути працевлаштовані інваліди.

Протягом 2016 року відповідач подавав оголошення в газету «Гривна», в яких повідомляв про наявність вакансій для інвалідів. Товариство, на запрошення Херсонського міського центру зайнятості, неодноразово приймало участь в ярмарках вакансій з метою працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Стосовно направленого на працевлаштування єдиного інваліда, який не мав протипоказань МСЕК для роботи «контролером енергонагляду» ОСОБА_3, то ця особа не підійшла відповідачу. В корінці направлення на працевлаштування №0021002 від 08.09.2016 року зазначено «Просимо направити на це робоче місце іншу кандидатуру».

В листі відповідача №22/26-204 від 07.09.2016 року на адресу в.о. голови Херсонської медико-соціальної експертної комісії №3 Комсомольського району (офтальмологічна) повідомив, що на підприємстві є вакансія контролера енергонагляду 1 групи для людей, які мають інвалідність, але робота пов'язана з нервово емоційним навантаженням, несприятливими метеоумовами, перебуванням працівника на вулиці, постійною ходою по сходах багатоповерхових будинків, зніманням показників приладів обліку, які розташовані на висоті 1,5 м від підлоги в приміщеннях та у дворах абонентів, постійне спілкування з людьми. Відповідач просив роз'яснити чи може ОСОБА_3 з хворобою зору (3 група інвалідності по зору) працювати на такій посаді, доказів можливості ОСОБА_3 працювати в вищезазначених умовах сторони суду не надали.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 18-1 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно: - розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів; - здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що підприємства, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі звітом форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік - середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 2555 осіб, з них інвалідів 86 осіб. Норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2016 році для підприємства становив 102 осіб. Позивачем виявлено, що встановлений норматив робочих місць для інвалідів на 2016 рік товариством не виконано.

На підставі встановлених порушень відповідачу визначено суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році.

Як зазначив представник відповідача, на підприємстві протягом 2016 року існували вакантні місця для працевлаштування інвалідів, інформація про які зазначалася у звітах про наявність вакансій форми № 3-ПН, котрі скеровувались Херсонському міському центру зайнятості. Наведене підтверджується і самим центром зайнятості в листі №04-23/1024 від 04 квітня 2017 року, який направлявся на адресу позивача.

Згідно з позицією Верховного Суду України (Постанови № 21-60а11 від 20.06.2011 року; № 21-105а12 від 26.06.2012 року; № 21-95а13 від 02.04.2013 року) обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування, за умови, що підприємство вжило усіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. При цьому такими заходами є подання підприємством до центру зайнятості звітів по формі 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів, тобто факт повідомлення компетентного держаного органу про виділення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 19.11.2013 року у справі № 21-397а13 висловлено позицію, що звіти до центру зайнятості форми 3-ПН підприємством повинні подаватися щомісячно.

З досліджуваних копій звітів форми № 3-ПН, які подавалися товариством до центру зайнятості щомісяця, вбачається, що відповідачем створено вакансії для працевлаштування інвалідів, а на запропоновані вакантні посади можливе працевлаштування інваліда.

Оскільки при поданні звітів до центру зайнятості товариство зазначило про наявні для інвалідів вакансії, то на нього не може покладатись відповідальність за не направлення уповноваженим органом необхідної кількості інвалідів.

Відповідач прикладав всіх зусиль по працевлаштуванню інвалідів та направляв відповідні оголошення в засоби масової інформації, як наприклад в газету «Гривна», відповідач постійно брав участь у міні-ярмарках вакансій, яких за 2016 рік було проведено 6, але відповідні дії не призвели до заповнення 16 вакантних місць.

Судом встановлено, що відповідачем вжито усіх можливих заходів для працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» нормативу робочих місць, тому немає підстав для застосування до нього адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу щодо працевлаштування інвалідів.

Враховуючи те, що немає підстав для застосування до ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» адміністративно-господарських санкцій, то немає підстав і для стягнення з відповідача пені за порушення строків сплати таких санкцій.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своєї позиції.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 26 травня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені в розмірі 1494491,15 грн - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 30 травня 2017 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 10.3.4.