Справа № 682/238/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/238/17

Головуючий у 1-й інстанції: Зеленська В.І.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

23 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року позивач звернувся до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

18 травня 2017 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з'явились. По час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 17.05.1995 року отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 1058-15.

Відповідно до ст. 26 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

16.01.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком вперше, згідно до якої відповідачем було переведено ОСОБА_2 на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

29 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою, в якій просив виправити помилки у розрахунку пенсії за віком, а саме зарахувати до загального стажу період військової служби з 10 березня 1975 року та застосувати середній заробіток по Україні за три роки, що передують його зверненню за призначенням пенсії за віком, тобто за 2010-2012 роки та провести її перерахунок.

Листом від 05.01.2017 року Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовило в задоволенні заяви позивача.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак у випадку із заявою ОСОБА_2 мало місце призначення іншої пенсії.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся вперше.

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція була також висловлена у рішенні Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14; у рішенні ВСУ від 09.06.2015 року у справі №21-550а14.

Крім того, оскільки пенсія згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" від 23 квітня 2012 року № 327, колегія суддів приходить до висновку, що положення вказаної постанови не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. В даному випадку управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснено призначення позивачу пенсії за іншим Законом, а не проведено її перерахунок.

Таким чином, оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2017 році, то для її обрахунку має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яка є її складовою частиною, як це передбачено статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Оскільки відповідач призначив ОСОБА_2 пенсію за віком, однак без урахування показника, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для цих виплат, судом першої інстанції обґрунтовано зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії позивача із застосовуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено статтею 40 зазначеного вище Закону.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, кои пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 2 статті 87 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь - яким строком.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач звернувся до відповідача за пенсією 16.01.2013 року тому його вимоги про призначення і виплату пенсії за віком з 16.01.2013 року з урахуванням виплачених сум підлягають задоволенню.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення вимоги позивача про зарахування до загального трудового стажу період військової служби з 10.03.1975 року по 09.05.1975 року.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.