Справа № 824/853/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/853/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

23 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії..

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, 25.09.2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит"" (далі - Банк) та громадянкою ОСОБА_2 (далі - Клієнт) було укладено договір №6972/6-13 про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" на 6 місяців в національній валюті (а.с. 12 - 13).

Згідно умов вказаного договору Клієнт вносить, а Банк приймає грошові кошти в гривні на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 50627,72 грн. на строк з 25.09.2013 року по 25.03.2014 року. За час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного Договором, Банк нараховує та виплачує Клієнтові проценти за ставкою 18,50 % річних.

25.03.2014 р. між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит"" (далі - Банк) та громадянкою ОСОБА_2 (далі - Клієнт) було укладено договір №300131/28212/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 3 місяці в національній валюті (а.с. 14 - 15). Сума вкладу - 20000,00 грн., процентна ставка - 22,1 % річних.

Рішенням Шевченківського районного суду від 30.07.2015 р., залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 07.10.2015 року, в справі №727/2186/15-ц позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Банк" "Фінанси та кредит" про стягнення суми банківського вкладу та нарахованих відсотків задоволено.

На виконання вказаного рішення суду, Шевченківським районним судом м. Чернівці 20.10.2015 року видано виконавчий лист №727/2186/15-ц (а.с. 29) та відкрито виконавче провадження.

Однак, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/2186/15-ц не було виконано, оскільки ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року задоволено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит". Заборонено Державній виконавчій службі України та будь-яким її правонаступникам та органам державної виконавчої служби та їх правонаступникам, Національному банку України та його територіальним управлінням (головним управлінням), Головному управлінню Національного банку України по м. Києву і Київській області, Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк, Публічному акціонерному товариству комерційний банк "Правекс-Банк", Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк", Публічному акціонерному товариству "Сітібанк" вчиняти будь-які дії щодо накладення арешту на зазначені нижче рахунки та кошти (грошові кошти) на рахунках, а також будь-яке стягнення, примусове списання коштів (грошових коштів) за платіжними та іншими вимогами Державної виконавчої служби України та будь-яких її правонаступників з кореспондентських рахунків Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 року прийнято рішення за № 171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 року № 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року за № 230 "Про початок процедури ліквідації" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Фінанси та кредит", призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та кредит" визначені зокрема, ст. 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1703 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та Кредит", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 з 05.09.2016 року.

Позивач, після розміщення оголошення про початок здійснення виплати коштів вкладникам АТ "Банк "Фінанси та Кредит", він звернулась до ПАТ "Альфа - Банк", який виплачував кошти в Чернівецькій області, про повернення їй коштів банківського вкладу. Проте позивачу було відмовлено та повідомлено, що у них відсутні дані щодо внесення до переліку вкладників відомостей щодо вкладу та нарахованих відсотків, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

08.12.2015 року позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_3 із заявою про повернення коштів з депозитних рахунків відповідно до укладених договорів (а.с. 32 - 33).

Листом від 06.01.2016 року відповідачем було відмовлено позивачу, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.10.2015 року в справі №727/2186/15-ц не може розглядатися як підстава для задоволення клопотання про включення ОСОБА_2 до бази даних вкладників, а також до списків вкладників з метою отримання гарантованої суми відшкодування), оскільки зазначеним судовим рішенням таке включення до списків вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування не передбачено (а.с. 35).

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 р. 452-VI (далі - Закон №452-VI, чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 3 вказаного Закону зазначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону №452-VI виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Частиною 1 ст. 26 Закону №452-VI визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 27 Закону №452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону №452-VI протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про початок процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за № 1548/21860 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає лише на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду у випадку відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Так, в пункті 4 розділу II Положення визначено, що банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити: нарахування відсотків та перерахування з рахунків з обліку нарахованих витрат податку з оподаткованого доходу; відображення операцій з використанням платіжних карток, а також усіх видаткових операцій, що відбулися після початку процедури виведення Фондом банку з ринку; консолідацію інформації про вкладників на рівні головного банку; звірку сум залишків за вкладами і нарахованими відсотками, зменшеними на суму податку, між базою даних та балансовими рахунками, на яких обліковуються вклади фізичних осіб і нараховані за ними відсотки. Результати звірки оформлюються у вигляді Акта звірки бази даних та балансових рахунків за формою, визначеною Правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затвердженими рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.07.2012 року № 3, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23.08.2012 року №1430/21742.

Відповідно до п. 1.29 глави 1 розділу III Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1581/21893 у разі наявності рішення суду про задоволення вимог кредиторів, які не враховувалися в балансі неплатоспроможного банку на день прийняття рішення віднесення його до категорії неплатоспроможних, ці зобов'язання також включаються до відкоригованого балансу.

При аналізі вищезазначених норм колегія суддів приходить до висновку, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку кожен вкладник банку має гарантоване право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 18.12.2015 року розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Фінанси та кредит" та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та кредит" заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1703 від 01.09.2016 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та Кредит", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 з 05.09.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду від 30.07.2015 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 07.10.2015 року, в справі №727/2186/15-ц позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Банк" "Фінанси та кредит" про стягнення суми банківського вкладу та нарахованих відсотків задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2, по Договору про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" на 6 місяців в національній валюті №6972/6-13 від 25.09.2013 року, суму заборгованості в розмірі 64535,77 грн., яка складається із суми банківського вкладу в розмірі 50627,72 грн. та відсотків в розмірі 13908,05 грн. та по Договору про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 3 місяці в національній валюті № 300131/28212/3-14 від 25.03.2014 року, суму заборгованості в розмірі 24371,56 грн., яка складається із суми банківського вкладу в розмірі 20000,00 грн. та відсотків в розмірі 4371,56 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Положеннями ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що за змістом наведеним норм права, зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999 р. № 679-XIV нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577 (далі - Положення №516) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000 року № 2121-III вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 55 вказаного Закону, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно п.1.6 Положення №516 банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний рахунок (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті.

Відповідно до п. 3.3 Положення №516, за договором банківського строкового вкладу (депозиту) банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (депозиту).

При аналізі вказаних норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що по закінченню терміну дії вкладу, за зверненням вкладника банк повинен повернути йому вкладені кошти разом із процентами.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, позивач є вкладником банку на час створення тимчасової адміністрації та враховуючи те, що кошти з його рахунків привласненні службовими особами АТ "Банк "Фінанси та Кредит", відповідальність за вказане лежить на банку, а не на позивачу, яка виконувала умови цивільно-правової угоди та добросовісно внесла кошти в банківську установу.

Відповідачами не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача.

На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав щодо зобов'язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" включити ОСОБА_2 до реєстру вкладників ПАТ "Банк "Фінанси і Кредит" до III черги кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит" згідно договірів про банківські строкові вклади (депозит): "Стандарт" №6972/6-13 від 25.09.2013 року, на суму 50627,72 грн. та відсотків в розмірі 13908,05 грн. та "Класік" № 300131/28212/3-14 від 25.03.2014 р. на суму 20000,00 грн. та відсотків в розмірі 4371,56 грн. з урахуванням визначеної розрахункової суми нарахованих відсотків за вкладами за період з 20.03.2015 року по день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.