Справа № 705/709/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/709/17 Головуючий у 1-й інстанції: Коваль А.Б. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого державного виконавця Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника Василя Володимировича, Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника Василя Володимировича, Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просив скасувати постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника Василя Володимировича від 01 лютого 2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_3 за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 1700 гривень 00 копійок.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року даний адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у провадженні старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника В.В. перебуває виконавче провадження № 53082230, відкрите 09 грудня 2016 року на підставі виконавчого листа № 1-358/11, виданого 20 липня 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси за наслідками розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 статті 28, ч.1 статті 204 КК Країни.

Згідно постанови про відкриття даного виконавчого провадження виконавчий лист видано щодо знищення речових доказів у справі, а саме 19 988 пляшок горілки, вилучених під час проведення обшуку на складі СПД ФОП ОСОБА_10, які були передані на відповідальне зберігання на базу ПП «ОСОБА_3», по АДРЕСА_1, Черкаської обл.

09 лютого 2017 року по пошті позивач отримав постанову про накладення штрафу від 01 лютого 2017 року, винесену старшим державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельником В.В., згідно якої за невиконання боржником рішення суду без поважних причин на нього накладено штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн.

На обґрунтування прийнятого рішення старшим державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельником В.В. у постанові було зазначено, що при примусовому виконанні виконавчого листа №1-358/11, виданого 20 липня 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси, під час виходу 23 січня 2017року за адресою АДРЕСА_1 з метою фактичного виконання рішення суду про знищення речових доказів 19 988 пляшок горілки, які передані на відповідальне зберігання на базу ПП «ОСОБА_3», було встановлено їх відсутність на території цієї бази.

При цьому, і в постанові про накладення штрафу, і у виконавчому листі №1-358/11 зазначено боржником ОСОБА_3.

Не погоджуючись з прийнятим позивачем рішенням, вважаючи що він не є боржником по справі і жодного відношення до зберігання речових доказів та невиконання рішення суду не має, а також вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції виходив з того, що виконати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси про знищення речових доказів - 19 988 пляшок горілки, які передані на відповідальне зберігання на базу ПП «ОСОБА_3», позивач не міг, оскільки жодного відношення до відповідального зберігання вказаних горілчаних виробів не мав.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками оскаржуваної постанови погоджується з огляду на таке.

Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_3 зазначив, що будь-якого відношення до боржника в особі ПП «ОСОБА_3» він ані як фізична особа ОСОБА_3, ані як фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не має. Зазначає також, що ним ніколи не приймалося на відповідальне зберігання майно у вигляді 19 988 пляшок горілки, вилучених під час проведення обшуку на складі СПД ФОП ОСОБА_10. Це також стосується і приміщень, де зазначене майно мало знаходитися.

З матеріалів справи вбачається, згідно договору купівлі-продажу, укладеного 01 липня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3344, посвідченого ОСОБА_8, приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області та витягу № 8060797 від 15 серпня 2005 року, ОСОБА_3 набув право власності на комплекс, нежитлові будівлі і споруди по АДРЕСА_1 Черкаської області, а саме будівлі: «З», «К», «Л», «М», «В», «Р», «С», «Т», «Н, н», «П», споруди № 1-5, ХІ.

Між тим, судом також встановлено, що за даною адресою також знаходяться гаражі площею 226,7 кв.м та 116,6 кв.м, які належать ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод». Наведене підтверджується листом ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» № 11 від 14 лютого 2016 року.

Відповідач стверджує, що речові докази по справі - 19988 пляшок горілки, вилучені під час проведення обшуку на складі СПД ФОП ОСОБА_10 в рамках кримінальної справи, були передані на відповідальне зберігання на базу ПП «ОСОБА_3».

Однак, зазначене твердження спростовується наявною у справі розпискою (а.с.15) та поясненням (а.с. 88), що підписані ОСОБА_9 Зі змісту наведених доказів вбачається, що саме ним, ОСОБА_9, було прийнято горілчані вироби на зберігання. При цьому, ОСОБА_3 жодної участі в процесі завезення чи вивезення речових доказів не приймав. Наявність та дійсність даних доказів сторонами не заперечується.

Крім того, дана обставина підтверджується відсутністю у виконавчому провадженні №53082230 будь-якого документу про прийняття позивачем на відповідальне зберігання ним як фізичною особою, або як фізичною особою-підприємцем вказаного вище майна.

Також слід зазначити, що у виконавчому листі №1-358/11, виданому 20 липня 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси, зазначено, що суд вирішив речові докази по справі: 19 988 пляшок горілки, вилучені під час проведення обшуку на складі СПД ФОП ОСОБА_10 - які передані на відповідальне зберігання на базу ПП «ОСОБА_3» (АДРЕСА_1) - знищити. При цьому до виконавчого листа судом було приєднано завірену печаткою Соснівського районного суду міста Черкаси розписку ОСОБА_9 про прийняття на відповідальне зберігання ним 19 988 пляшок горілки, вилучені під час проведення обшуку на складі СПД ФОП ОСОБА_10. З огляду на наведене, судом не було зобов'язано саме позивача провести знищення зазначених речових доказів.

Таким чином, в ході розгляду справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 ніколи не приймав на відповідальне зберігання вказаних горілчаних виробів, не зберігав їх у приміщеннях які належать йому на праві власності, тому виконати рішення суду про їх знищення не мав жодної можливості та не був зобов'язаний судом це зробити.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» .

Частиною 2 статті 75 зазначеного Закону передбачено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову про скасування постанови Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про накладення штрафу від 01 лютого 2017 року.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість тверджень апелянта щодо правомірності прийнятого виконавцем рішення про накладення штрафу за невиконання рішення.

Відтак, вірним є рішення суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.