Справа № 826/17551/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2017 року № 826/17551/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Україна» до Енергетичної митниці ДФС та Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Україна» (далі - позивач) до Енергетичної митниці ДФС (далі - відповідач-1, Митниця) та Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС (далі - відповідач-2, СЛЕД ДФС) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Митниці про визначення коду товару від 04.11.2016 року №КТ-921-2016;

- зобов'язання СЛЕД ДФС передати пробу товару на незалежну експертизу до лабораторії, яка має діюче свідоцтво про акредитацію, у сфері якого метод контролювання показника «вміст сірки, мг/кг» застосовується згідно ДСТУ EN ISO 20884 чи ДСТУ ISO 20846;

- зобов'язання СЛЕД ДФС не знищувати пробу товару.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню, оскільки дії та рішення відповідачів не узгоджуються із нормами чинного законодавства.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/17551/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представники відповідачів заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, а також на відсутність заперечень з цього приводу з боку представників сторін, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У ході судового розгляду справи у порядку письмового провадження до суду через канцелярію від представників сторін надійшли письмові пояснення/заперечення/докази, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Coral Energy PTE LTD (Сінгапур), як продавцем, та позивачем, як покупцем, 05.02.2016 року укладено контракт №СЕ-АО/050216, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність, а покупець - оплатити та прийняти у 2016 році бензин неетилований АІ-92-К5-Євро (далі - товар) на умовах DAP.

З метою митного оформлення товару, отриманого за контрактом, позивачем заявлено митну декларацію типу ІМ40ТФ від 16.09.2016 року №903070000/2016/003911 та заявлено до митного контролю та митного оформлення товар: «бензин моторний, автомобільний, неетилований АІ-92-К5-Євро, клас В, СТБ 16656-2011 з октановим числом, визначеним за дослідним методом 93,4, вміст свинцю - відсутній, етил-трет-бутиловий - відсутній, етанол - 0,0%, вміст сірки - 0,00064 мас.% (6,4 мг/кг), густина при 15 град.С - 748,0 кг/куб.м, 147,193 тис. літрів при 15 град.С».

До митного оформлення подано наступні документи: накладні УМВС 21105844 та 21105845 від 14.09.2016 року; інвойс №1387 від 14.09.2016 року; рахунок-проформу №СЕ-GSLN-0785-PR від 17.08.2016 року; контракт, доповнення до контракту №11 від 17.08.2016 року; доповнення до контракту №3 від 23.02.2016 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору «Изменение №1» від 25.04.2016 року; сертифікат відповідності UA1.145.0002130-16; інформацію про позитивні результати радіологічного контролю 2719 (на СМГС накладних); декларацію про походження товару №1387; декларацію країни відправлення; телеграму №286; декларацію країни відправлення.

Статтею 7 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Статтею 246 МК України метою митного оформлення визначено забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст. 266, ч. 1 ст. 318 МК України, декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України та сплатити митні платежі.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Після подачі митної декларації типу ІМ40ТФ від 16.09.2016 року №903070000/2016/003911 програмно-інформаційним комплексом АСАУР було згенеровано форму контролю код 905-3, «Підстава перелік індикаторів ризику п. 1.1.4 (у комерційних документах відсутні печатки вповноважених осіб, митних органів іноземних держав), п. 3.2.9 (товар слідує з країни виробництва товарів, або з країни власника торгової марки. Однак при цьому виступає посередницька фірма з іншої країни), п. 3.5.6 (товар за своєю природою, не дозволяє здійснити ідентифікацію візуальним шляхом). Здійснити відбір проб і зразків товару в рамках операції «Рубіж 2016».

Згідно з ч. 1 ст. 356, ч. 6 ст. 365 МК України, взяття проб/зразків товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 7 ст. 356 МК України, декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Згідно з ч.ч. 13, 17 ст. 356 МК України, проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 9 розділу 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650 (далі - Порядок №650), якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Згідно з ч. 18 ст. 356 МК України, на кожну взяту пробу (зразок) накладається окреме митне забезпечення.

На виконання ч.ч. 1, 6, 7, 13, 17, 18 ст. 356 МК України, Митницею за участю декларанта було відібрано проби, що підтверджується актом взяття проб і зразків товарів від 16.09.2016 року №903070000/2016/61, з якого випливає, що посадовою особою митного органу було відібрано проби товару в кількості 2 упаковки (скляні плашки) по одному літру, на проби накладено митне забезпечення, 903/056.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 МК України, взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Вищевказані проби було доставлено до СЛЕД ДФС, що підтверджується запитом про проведення досліджень від 16.09.2016 року.

Згідно з ч. 8 ст. 357 МК України, за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На виконання ч. 8 ст. 357 МК України на адресу Митниці направлено висновок експерта СЛЕД ДФС від 17.10.2016 року №134 супровідним листом (лист СЛЕД ДФС від 17.10.2016 року №7974/94-94-57-01-4).

Згідно висновку експерта СЛЕД ДФС, пробу ідентифіковано як прозору рідину світло-жовтого кольору з запахом нафтопродукту, яка за хімічним складом являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів, ароматичних вуглеводнів (вміст становить 32,03 об.%), кисневмісних сполук (вміст становить 3,88 об.%); фракційний склад зазначено в таблиці; детонаційна стійкість за дослідним методом дорівнює 93,3; вміст сірки становить 53 мг на кг.

Досліджувана проба використана в повному обсязі.

Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 01.10.2014 року №154 (зі змінами), Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) та класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, тощо.

СЛЕД ДФС проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення відповідно до свідоцтва про атестацію від 27.12.2011 року №ПТ-486/11, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»).

Під час досліджень експертами СЛЕД ДФС використовувались засоби вимірювальної техніки та випробувальне обладнання, які в частині їх атестації та повірки відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Як вже зазначено вище, за запитом Митниці від 16.09.2016 року №61 (лист від 16.09.2016 № 28-70-66/534) про проведення досліджень проби товару СЛЕД ДФС за результатами дослідження наданий висновок від 17.10.2016 року №134.

На дослідження проба надійшла у двох примірниках (досліджувана та контрольна) у вигляді прозорої рідини світло-жовтого кольору з запахом нафтопродукту, яка містилась у двох скляних пляшках, вміст кожної пляшки близько одного літру, з маркувальними етикетками, які відповідають вимогам наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №654. Пляшки було упаковано в окремі пакети під митним забезпеченням 903/056. Цілісність упаковки та митне забезпечення не порушено. Одну пляшку, обрану довільним чином, було відкрито для проведення досліджень, іншу залишено в СЛЕД ДФС в якості контрольної проби.

Відповідно до опису товару, зазначеному в графі 31 митної декларації, позивачем товар заявлено як: «Бензин моторний, автомобільний, неетильований АІ-92-К5-Євро, клас В, СТБ 1656-2011 з октановим числом, визначеним за дослідним методом 93,4; вміст свинцю - відсутній; етил-трет-бутиловий ефір - відсутній; етанол - 0,0 %; вміст сірки 0,00064 мас.% (6,4 мг/кг); густина при 15 град.С 748,0 кг/куб.м; 147,193 тис. літрів при 15 град.».

У позові зазначено, що згідно п. 1.1. контракту, який надавався до митного оформлення, продавець зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити і прийняти в 2016 році бензин неетилований АІ-92-К5-Євро (Євро 5). Проте, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки насправді п. 1.1. контракту та п. 1.1. додаткової угоди №11 від 17.08.2016 року до контракту визначено, що під товаром зазначається «бензин неетилований АІ-92-К5-Євро» без зазначення екологічного класу «Євро 5».

Так само, зазначення екологічного класу «Євро 5» відсутнє в оригіналі накладної (для отримувача), в якій зазначено «Бензин неетилований АІ-92-К5-Євро», а в паспорті виробника товару №1324, виданого 13.09.2016 року, вказано «Бензин неетилований АІ-92-К5-Євро по СТБ 1656-2011, клас В».

Отже, зазначений у товаросупровідних документах екологічний клас бензину не відповідає загальноприйнятій в Україні класифікації Євро (класи Євро 3, Євро 4, Євро 5).

Відповідно до ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні ЄВРО. Технічні умови», до екологічного класу Євро 5 належать автомобільні бензини, зокрема вміст сірки в яких складає не більше 10 мг/кг.

Можливі методи контролювання вмісту сірки для бензинів Євро 5 встановлені згідно з:

ДСТУ ЕN ISO 20884;

ДСТУ ISO 20846;

ЕN ISO 20846;

ЕN ISO 13032.

Тому, твердження позивача, що метод контролювання вмісту сірки для бензинів Євро 5 регламентовані виключно ДСТУ ЕN ISO 20884 або ДСТУ ISO 20846 не відповідає дійсності.

Під час проведення досліджень експертами застосовуються відповідні методи і методики дослідження, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення дослідження (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Одним із завдань, поставлених перед експертом, було визначення хімічного складу та властивостей наданих на дослідження зразків товару із зазначенням вмісту нафти чи нафтопродуктів, октанового числа, вмісту сірки, свинцю, кисневмісних сполук.

Оскільки дані товаросупровідної документації не містять достатніх підстав однозначно розглядати надану на дослідження пробу як автомобільний бензин класу Євро 5, експертами було прийняте рішення щодо попередньої перевірки вмісту масової частки сірки у пробі методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями згідно з ДСТУ ISO 20847:2009 «Нафтопродукти. Визначення вмісту сірки в автомобільному пальному методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями».

Технічний стандарт ДСТУ ISO 20847:2009 встановлює метод визначення в автомобільних бензинах, включаючи ті, що містять до 2,7% кисню по масі, і в дизельних паливах, включаючи ті, що містять до 5% по об'єму метилового ефіру жирних кислот (FAME) з вмістом в них сірки від 30 мг/кг до 500 мг/кг. Відповідно до цього методу дослідження можливо аналізувати і інші концентрації сірки, але дані щодо збіжності результатів по відношенню до результатів, які виходять за рамки даного діапазону, не були встановлені для цього стандарту.

Стандарт ЕN ISO 13032 встановлює метод випробувань для визначення вмісту сірки в автомобільному бензині, що містить до 3,7% кисню по масі (в тому числі змішаного з етанолом до 10 об.%), так і в дизельному паливі (в тому числі ті, які містять приблизно до 10 об.% метилового ефіру жирних кислот (FAME), з вмістом в них сірки в діапазоні від 8 мг/кг до 50 мг/кг (вміст сірки Євро 5 не більше 10 мг/кг). Цей метод дослідження надає можливість аналізувати також інші концентрації сірки, у той же час дані щодо збіжності результатів по відношенню до результатів, які виходять за рамки даного діапазону, не встановлені для цього стандарту.

Вимірювання кількісного вмісту сірки проводилось експертами за допомогою приладу «TWIN-X TXP-02», (зав. №42655). Даний прилад було відкалібровано на визначення масової частки сірки ДП «Укрметртестстандарт» (свідоцтво про калібрування від 10.12.2015 року №UA 0202 №1577, стандартний зразок 12.4_UMTS_DBSoil.

За результатами проведених досліджень експертами було встановлено, що надана проба за хімічним складом являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів, ароматичних вуглеводнів (вміст становить 32,03 об.%), кисневмісних сполук (вміст становить 3,88 об.%). Визначений вміст сірки у складі проби становить 53 мг/кг (0,0053 мас.%). Повторюваність між двома паралельними вимірюваннями не перевищила значення, регламентовані ДСТУ ISO 20847:2009. У висновку експерти зазначили, що отримані результати лабораторних досліджень проби за визначеними показниками суперечать відповідним показникам, заявленим у графі 31 МД від 16.09.2016 року №903070000/2016/003911, а саме: вміст сірки, заявлено 0,00064 мас.% (6,4 мг/кг), фактично 0,0053 мас.% (53 мг/кг).

Враховуючи, що завданням експерта у першу чергу є перевірка відповідності задекларованих відомостей щодо товару дійсним значенням показників, попередньо застосований метод визначення вмісту сірки за ДСТУ ISO 20847 в даному випадку є цілком обґрунтованим та відповідає загальним вимогам, встановленим Державним стандартом України ДСТУ ISO/IEC 17025:2006 «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій».

Відповідно до ч. 5 ст. 69 МК України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з п. 11 розділу 3 Порядку №650, у разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до ВМП у паперовому або електронному вигляді.

Статтею 68 МК України визначено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 69 МК України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

З метою вирішення складного випадку класифікації, митним постом на адресу відділу митних платежів та класифікації товарів було направлено запит від 27.10.2016 року.

04.11.2016 року Митницею було прийнято оскаржуване рішення про визначення коду товару. Код товару визначено відповідно до УКТ ЗЕД .

Отже, за митною декларацією типу ІМ40ТФ від 16.09.2016 року №903070000/2016/003911 заявлений до митного оформлення товар «Бензин моторний, автомобільний, неетилований АІ-92-К5-Євро, клас В, СТБ 1656-2011 з октановим числом визначеним за дослідним методом 93,4; вміст свинцю - відсутній; етил-трет-бутиловий ефір - відсутній; етанол - 0,0%; вміст сірки 0,00064 мас.% (6,4мг/кг); густина при 15 град.С 748,0 кг/куб.м; 147,193 тис. літрів при 15 град.С» за вмістом сірки не відповідає висновку СЛЕД ДФС, де зазначається вміст сірки 53 мг/кг.

Відповідно до ч. 11 ст. 357 МК України, у разі недостатньої ясності та повноти висновку експерта може бути призначено додаткове дослідження (аналіз, експертиза), яке доручається тому самому або іншому експертові.

Згідно з ч. 12 ст. 357 МК України, у разі необґрунтованості висновку або виникнення сумнівів у його правильності може бути призначено повторне дослідження (аналіз, експертиза), проведення якого доручається іншому експерту.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 МК України, призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Суд зауважує, що позивач не скористався правом, наданим йому ч. 11 ст. 357 МК України. При цьому, позивач просив призначити повторну експертизу в іншій експертній установі, однак підстав для призначення проведення експертизи іншою, ніж СЛЕД ДФС, експертною установою не було.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не оскаржував правильність висновку СЛЕД ДФС та не скористався правом проведення додаткової експертизи у тій установі, яка проводила дослідження. Позивач не довів у чому полягає необґрунтованість висновку СЛЕД ДФС.

Твердження позивача про необґрунтованість висновку СЛЕД ДФС є безпідставними, адже позивачем висловлено своє суб'єктивне ставлення до висновку, будь-яких доказів, які б свідчили про помилковість висновку чи некомпетентність його складання, суду не надано.

Згідно з ч. 7 ст. 69 МК України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Позивачем процедура адміністративного (досудового) оскарження рішення про визначення коду товару не застосовувалася.

Відповідно до ч. 8 ст. 69 МК України, висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Таким чином, підсумовуючи все вище викладене суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Україна» до Енергетичної митниці ДФС та Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єктів владних повноважень та відсутністю з їх сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Україна».

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда