Справа № 712/2427/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/2427/17
Провадження № 2-а/712/335/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІГЕР-2004» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІГЕР-2004» звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, посилаючись на те, що 06.02.2017 року начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 6/110. Згідно із оскаржуваною постановою ТОВ «Дігер-2004» було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 144000 грн.

Позивач отримав постанову 08.02.2017 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті.

В Постанові № 6/110 вказано, що ТОВ «Дігер-2004» було наведено недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт, тим самим вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Після отримання оскаржуваної постанови керівнику юридичної особи, в усній формі було повідомлено, що відносно декларації № 1946/01-12 від 12.06.2014 року про початок виконання будівельних робіт було подано службову записку про скасування даної декларації. Результати розгляду такої службової записки на сьогодні уповноваженим представникам ТОВ «Дігер-2004» не відомі. Відповідного рішення не отримували ні керівник, ні засновник, ні уповноважені представники.

Вини у вчиненні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, як в діях керівника ТОВ «Дігер-2004», так і в діях уповноважених представників на сьогодні - не має. Відповідно - вказані вище особи вини не визнають. Навіть, якщо посадовими особами Управління ДАБК Черкаської міської ради і було виявлено якісь порушення у декларації - її, імовірно, було скасовано або повернуто. Разом із «можливими» допущеними порушеннями при її заповнені.

За таких умов постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 6/110 від 06.02.2017 року є незаконною та підлягає скасуванню. Оскільки, на момент винесення постанови вирішується питання про скасування чи повернення декларації № 1946/01-12 від 12.06.2014 року про початок виконання будівельних робіт.

Позивач наголошує, що об'єктивна сторона правопорушення, яке є підставою для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, передбачає вчинення замовником будівництва такої неправомірної дії як наведення у цій декларації недостовірних даних, яка може бути виражена утому, що інформація, яка зазначена в декларації, не відповідала дійсності на час подання такої, а також у разі наявності рівнобіжностей між зазначеними в ній даними.

В даному випадку однозначно можна зазначити, що на момент подачі декларації № 1946/01-12 від 12.06.2014 року про початок виконання будівельних робіт в неї були внесені всі достовірні відомості, які на той час мали місце. Можливо в процесі будівництва й відбувалися деякі уточнення, зміни субпідрядних організацій і т.д. На сьогодні, без встановлення «долі» декларації № 1946/01-12 від 12.06.2014 року про початок виконання будівельних робіт (чи скасована вона, чи повернута) в будь-якому випадку - передчасно приймати рішення про вину керівника ТОВ «Дігер-2004» у вчиненні правопорушення в сфері містобудування без детального вивчення обставин подачі даної декларації та встановлення у чому ж саме полягає внесення недостовірних відомостей.

Крім викладеного, ні керівника ні уповноважених представників позивача не було належним, чином повідомлено про день та час проведення так званої перевірки. Керівник ТОВ «Дігер-2004» не мав можливості бути присутнім про складенні протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Також, у зв'язку з відсутністю при складенні протоколу уповноважених представників позивача, останнім не було забезпечено роз'яснення прав та обов'язків відповідно до ст. 268 КУпАП під час складання протоколу № 7 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності 01.02.2017 року. Копію протоколу ніхто з уповноважених представників - не отримував.

Вже після отримання постанови керівник звернувся до юриста за роз'ясненнями та зрозумів, и під час оформлення протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності останньому повинні були роз'яснити право на захист та забезпечити присутність адвоката. Тобто, посадовим особами Управління ДАБК Черкаської міської ради було порушено право на захист ТОВ «Дігер-2004», в особі керівника, під час складення протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності 01.02.2017 року.

Просять суд скасувати постанову № 6/110 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; у урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший об'єкт, який здійснює управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, тому суд зобов'язаний перевірити законність та обґрунтованість складення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з наданням їй можливості скористатись усіма правами, передбаченими чинним законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що 08.12.2016 року вх. 11-ф до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради надійшло звернення громадянина ОСОБА_1 щодо проведення перевірки законності будівельних робіт культурно-оздоровчого комплексу по вул. Золотоніській, 2 в м. Черкаси.

Відповідно абз. 4, п. 4, ч. 2, ст. 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. №553) підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

27.12.2016 року посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради за результатами розгляду звернення було здійснено виїзд на об'єкт будівництва.

У зв'язку з недопущенням посадових осіб відповідача на об'єкт будівництва було складено акт про недопущення від 27.12.2016 року, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 5 від 27.12.2016 року, протокол про адміністративне правопорушення № 8 від 27.12.2016 року стосовно ОСОБА_2 про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об'єкт будівництва та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 9 від 27.12.2016 року стосовно ТОВ «ДІГЕР-2004» про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об'єкт будівництва.

Відповідач, в судовому засіданні, стверджував, що зазначені матеріали було направлено рекомендованим листом за місцем реєстрації позивача, в зв'язку з неможливістю вручити порушнику.

Того ж дня, 27.12.2016 року, посадовими особами відповідача було оформлено направлення для проведення позапланової перевірки, та як стверджував в судовому засіданні представник відповідача, що директор ТОВ «Дігер-2004» ОСОБА_2 був ознайомлений з вказаним направленням 27.12.2016 року, про що свідчить підпис ОСОБА_2 на направленні.

Також, 27 грудня 2016 року управлінням також було складено: акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі на виконання покладених на них функцій; припис № 5 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; протокол № 8 про адміністративне правопорушення; протокол № 9 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В даних документах зазначено: «Директор ТОВ «Дігер-2004» ОСОБА_2 отримувати відмовився», однак управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради не зазначено свідків, які б засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від отримання вищевказаних документів, та не надали належних доказів щодо вручення або ознайомлення директором ТОВ «Дігер-2004» ОСОБА_2 з актом, приписом та протоколами.

В подальшому, зазначені вище документи були направлені поштою на адресу ТОВ «Дігер-2004», які отримані особою за дорученням, однак не зазначено якою саме особою та якого підприємства, оскільки ТОВ «Дігер-2004» в даний період змінило місцезнаходження.

В своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що 12.01.2017 року вх. № 50 до управління надійшла заява від представника по довіреності ТОВ «Дігер-2004» ОСОБА_3 щодо прохання відкласти проведення перевірки не раніше 30.01.2017 року.

В судовому засіданні представником позивача було надано копію закордонного паспорту директора ТОВ «Дігер-2004» ОСОБА_2, з якого вбачається, що відповідно до відміток, які маються у паспорті, в період з 29.12.2016 року по 20.01.2017 року ОСОБА_2 перебував за кордоном. Також, в судовому засіданні, представник позивача також повідомила, що 27.12.2016 року ОСОБА_2 був за межами м. Черкаси, та мав призначену зустріч у посольстві. Походження довіреності, виданої 11.01.2017 року нібито директором ТОВ «ДІГЕР-2004» ОСОБА_2 ОСОБА_3 судом не встановлено. Інших документів, які б підтверджували факт того, що позивач дійсно був належним чином повідомлений про проведення позапланової перевірки представником відповідача не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

30.01.2017 року управлінням складено направлення для проведення позапланової перевірки № 9. Доказів про отримання вказаного направлення ТОВ «Дігер-2004» представником відповідача не надано.

В подальшому всі документи, а саме: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.01.2017 року; протокол № 7 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.02.2017 року, були отримані ОСОБА_3, уповноваженої особи директора ТОВ «Дігер-2004» ОСОБА_2, однак як встановлено в судовому засіданні директором ТОВ «Дігер-2004» ОСОБА_2 доручення не ОСОБА_3 не видавалось.

Розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності призначено о 10 год. 00 хв. 07.02.2017 року. В протоколі зазначено, що примірник протоколу отримав уповноважений представник позивача за довіреністю від 11.01.2017 року ОСОБА_3

Постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 144 000 (сто сорок чотири тисячі) грн.

Вказаною постановою встановлено наведення недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція існуючої будівлі літ. «У-2» під культурно оздоровчий комплекс в межах існуючої будівлі» за № ЧК 64 чим порушив ч. 8 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 11 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт № 466 від 13.04.2011 року, п.п. а, п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2, п.п. 3, п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553.

Згідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи і матеріали (ст. 71 КАС України).

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Постанова № 553).

Згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю № 553 від 23.05.2011 року, визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 7, 12, 13 Порядку № 553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

У п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 244-6 КАСУ, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КпАП України передбачено, що вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно ст. 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно положень ст. 278 КпАП України визначено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані становлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України Департамент державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язаний діяти лише на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник відповідача в судовому засіданні не довів, що директор ТОВ «ДІГЕР-2004» був ознайомлений з направленнями для проведення перевірки, відсутні покази свідків. З наданих відповідачем копій матеріалів перевірки вбачається, що всі інші повідомлення, в межах проведення перевірки, після 27.12.2016 року отримував ОСОБА_3, повноваження якого підтверджені неналежними доказами.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами ознайомлення позивача з направленням для проведення позапланової перевірки та іншими матеріалами перевірки. Посадовими особами відповідача не було забезпечено право позивача на правову допомогу. Тобто, позапланова перевірка об'єкта будівництва, розташованого по вул. Золотоніській, 2, у м. Черкаси, здійснена посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради у грудні 2106 року - лютому 2017 року, проведена з істотними порушеннями, а тому враховуючи допущені порушення, суд вважає, що результати такої перевірки є незаконними, як і сама перевірка та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позову про скасування постанови № 6/110 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року, постановленої Начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Дяченко Валентином Васильовичем відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дігер-2004» про визнання винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладення штрафу у сумі 144 000 (сто сорок чотири тисячі) грн.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, № 303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2, 8-11, 17-18, 69, 70 ,71, 86, 99, 159, 163, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІГЕР-2004» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності задоволити.

Скасувати постанову № 6/110 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 06 лютого 2017 року.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: