Справа № 348/777/17
Суддя: Вінтоняк М.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/777/17

29 травня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Вінтоняк М.Б.

секретаря: Скоблей О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у застосуванні показника середньої заробітної плати за 2011 рік ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у застосуванні показника середньої заробітної плати за 2011 рік .

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 31.08.2007 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі та отримує пенсію відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по списку №2 . При призначенні йому пенсії відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік в розмірі 928,81 грн.

Після досягнення 60 років 31 серпня 2012 року ОСОБА_1 було надано відповідачу документи для призначення йому пенсії за віком. У 2017 році йому стало відомо, про те, що при призначенні пенсії за віком відповідач йому застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, а не за 2011 рік. Застосування показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії врегульовано статтею 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», редакцією чинною на час виникнення спірних правовідносин, якою було передбачено врахування середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Таким чином, особам, яким приймалося рішення про призначення пенсії з початку 2012 року пенсії обчислювалися із врахуванням показника середньомісячної заробітної плати за 2011 рік в розмірі 2001,20 грн. В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою, у якій просив застосувати при призначенні йому пенсії за віком показник середньої заробітної плати за 2011 рік.

Однак відповідач своїм листом від 20.02.2017 року № 92/С-15 відмовив йому у перегляді показника середньої заробітної плати.

Дії відповідача вважає неправомірним, оскільки мало місце призначення йому пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону, а отже відповідач безпідставно ототожнив поняття переходу та переведення, в звязку з чим він змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

В судове засідання представник позивач ОСОБА_2 не з»явився, однак від нього поступила заява в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному об»ємі з підстав зазначених в позові та просить визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати за 2011 рік. Зобов»язати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області застосувати ОСОБА_1 з 06 жовтня 2016 року при призначенні та перерахунку йому пенсії за віком показник середньомісячної заробітної плати за 2011 рік в розмірі 2001,20 грн., а також виплатити недоплачені йому суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак від нього поступила заява в якій просить справу слухати у його відсутності, відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 71 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст. 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч. 2 ст. 71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 31.08.2007 року. З 31.08.2007 року по 31 серпня 2012 року позивач отримував пенсію по віку за списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , а з 31.08.2012 року йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Судом встановлено ,що Надвірнянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ОСОБА_1 з 31.08.2012 року переведено з одного виду пенсії на інший та розраховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн.

У Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено види пенсійних виплат, порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший, умови виплати пенсії у разі виїзду за кордон та інше.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно статті 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено врахування середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

А тому, враховуючи вищезазначене суд вважає, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Крім того, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2012 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2011 рік.

Подібна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14 .

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

За викладених обставин, оскільки позивач за призначенням пенсії віку відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше, тому у даному випадку відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший у межах цього Закону та має місце призначення пенсії по віку із застосуванням ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

А тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі ст.ст.18, 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 163,167,186,254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у застосуванні показника середньої заробітної плати за 2011 рік задовольнити.

Визнати дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії по віку показника середньої заробітної плати за 2011 рік неправомірними.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 06 жовтня 2016 року з застосуванням показника середньомісячної заробітної плати за 2011 рік в розмірі 2001,20 грн. а також виплатити недоплачені і суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Вінтоняк М.Б.