Справа № 415/58/17
Суддя: Краснокутська М. О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/58/17
Провадження 2-а/415/41/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Краснокутської М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з адміністративним позовом до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди В.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил, в обґрунтування якого зазначив наступне. 12 грудня 2016 року він виїхав з території України до Російської Федерації через контрольно-пропускний пункт «Просяне» в Луганській області України на легковому автомобілі марки Nissan моделі Pritmastаr, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований в Україні та перебуває на обліку у м. Сєвєродонецьку. Пізніше на вищезазначеному автомобілі позивач виїхав через Керченську протоку з Російської Федерації до Автономної республіки Крим, Україна. 14 грудня 2016 року при в'їзді на даному автомобілі до континентальної частини України з напівостріву Крим, головним державним інспектором відділу митного оформлення «Чонгар» м/п «Херсон-центральний» Херсонської митниці ДФС ОСОБА_4 у відношенні позивача був складений протокол про порушення митних правил № 0246/50805/16 за ст.477 Митного Кодексу України - «Порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, вивезення товарів за межі цієї території та/або встановленого законодавством порядку проведення операцій з товарами, поміщеними в режим вільної митної зони». 22 грудня 2016 року виконуючим обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальником Управління протидії митним правопорушенням Козюберда Володимиром Віталійовичем відносно позивача була винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0246/50805/16 за ст.477 МК України, згідно з якою, позивача піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Зауважує, що його не попереджали при виїзді з території України, що він не зможе повернутися до України через АР Крим. На думку позивача, ввезенням транспортного засобу особистого користування на територію України (АР Крим), який у встановленому законом порядку зареєстрований в України, а не в РФ, не завдано та не могло бути завдано шкоди економці держави чи іншим особам, у зв'язку з чим вважає, що в його діях відсутній склад порушення митних правил, передбачений ст. 477 МК України. Крім того, ввезення на територію України транспортних засобів, які вже зареєстровані в Україні, не оподатковуються будь якими податками та зборами та само по собі не може бути порушенням митних правил, оскільки, як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль зареєстрований в м. Сєвєродонецьку Луганської області з 02.12.2015 року. Зазначає, що його транспортний засіб використовувався виключно як засіб пересування, без мети перепродажу і не відноситься до категорії товарів, які підпадають під диспозицію поняття «товар», що визначене у ст. 477 МК України. Додатково зазначає, що позивач ніде не працює та не є суб'єктом підприємницької діяльності. З огляду на вищезазначене просить суд визнати дії виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича щодо притягнення позивача до відповідальності у справі про порушення митних правил № 0246/50805/16 за ст. 477 МК України протиправними та скасувати постанову у справі про правопорушення митних правил № 0246/50805/16 від 22.12.2016 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.477 МК України, з накладенням санкції в вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

30.01.2017 року від виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди В.В. до суду надійшло письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, де зазначено, що при проведенні митного оформлення та митного контролю переміщуваного транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTAR», р.н. НОМЕР_2, було встановлено, що згідно наявної інформації в центральній базі даних ЄАІС та АСМО «Інспектор», зазначений транспортний засіб вивезено 12 грудня 2016 року з митної території України громадянином ОСОБА_1 через митний пост «Просяне» Луганської митниці ДФС та більше в Україну не повертався. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачених ст.477 Митного Кодексу України, а саме: порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, зокрема товару - транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTAR», р.н. НОМЕР_2, VIN-НОМЕР_4. За даним фактом 14.12.2016 року посадовою особою Херсонської митниці ДФС стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №0246/50805/16 за ознаками ст.477 МК України, копію протоколу надано правопорушнику та повідомлено дату розгляду справи. Під час опитування громадянин ОСОБА_1 зазначив, що після відвідування сестри, яка мешкає в Ростовській області РФ, придбавши квитки, здійснив в'їзд на тимчасово окуповану територію України (АР Крим) з території Російської Федерації на вказаному автомобілі через паромну переправу сполученням «порт Кавказ - порт Крим» в м. Керч. При цьому, останнім був наданий квиток щодо переміщення автомобіля на паромній переправі. Факт переміщення автомобіля з території РФ на тимчасово окуповану територію України (АР Крим) через закриту Україною паромну переправу в порту Керч також підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22.12.2016 року виконуючим обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюбердою Володимиром Віталійовичем за результатами розгляду справи про ПМП №0246/50805/16 у присутності ОСОБА_1 винесено постанову, якою визнано винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 грн. 00 коп., копію постанови надано правопорушнику. Вважає, що зазначене стягнення накладено обґрунтовано, в межах санкції ст.477 Митного кодексу України, при здійсненні провадження у справі про ПМП №0246/50805/16 конституційні права ОСОБА_1 не порушено, протокол про ПМП складено на законних підставах у відповідності до вимог ст.494 МК України, постанову про накладення адміністративного стягнення винесено обґрунтовано, відповідно до вимог ст.477, ст.ст.522-527 МК України, правові підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст.4 МК України «митні формальності» - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пунктів 1-3 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перемішуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до Митного кодексу України та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних Формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно пункту 6.3 статті 6 Закону України від 12.08.2014 №1636-УП «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» митні формальності, пов'язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», здійснюється у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених у статті 329 Митного кодексу України, як при переміщенні через митну територію України.

При цьому, п. 7.1 ст.7 зазначеного Закону встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу XII Митного кодексу України.

Відповідно до ст.9 МК України, територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України, становлять митну територію України. Для цілей застосування положень розділів V «Митні режими» і IX «Митні платежі» МК України, території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України.

Згідно переліку, зазначеному у Додатку до Розпорядження КМУ «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 30.04.2015 №424-р, у зв'язку з військовою агресією з боку Російської федерації, пункти пропуску через державний кордон України та пункти контролю, що розташовані на території Автономній Республіки Крим, тимчасово закриті, у тому числі паромна переправа сполученням «Кавказ-Крим» у м. Керч.

У п.4 постанови КМУ «Про затвердження порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію країни та виїзду з неї» від 04.06.2015 №367 наведено перелік контрольних пунктів в'їзду на тимчасово окуповану територію України, виїзду з неї для автомобільного сполучення, а саме, контрольні пукти «Каланчак», «Чаплинка», «Чонгар», які розташовані і діють на території Херсонської області з адміністративним кордоном Автономної Республіки Крим, в яких здійснюється прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в'їжджають на тимчасову окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначених для перетинання державного кордону.

Розпорядженням КМУ від 04.06.2014 №535 «Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Кримську та Севастопольську митниці реорганізовано шляхом їх приєднання до Херсонської митниці Міністерства доходів і зборів.

Пунктом 57 ст. 4 МК України передбачено, що всі будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі, валютні та культурні цінності, електроенергія, крім транспортних засобів комерційного призначення, відносяться до категорії «товару».

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у тому, що при ввезені товарів, у тому числі транспортних засобів, через закриті Україною пункти пропуску та пункти контролю через державний кордон України на території АР Крим, у тому числі паромну переправу у порту Керч, порушуються встановлені норми закону та нормативно-правових актів, які прийняті Україною та набули чинності у зв'язку з окупацією території півострова Крим Російською Федерацією. Об'єктом правопорушення є митні формальності, які здійснюються митними органами відповідно до положень Митного кодексу України в пунктах пропуску під час переміщення товарів через державний кордон України і забезпечують додержання вимог законодавства з питань державної митної справи. Предметом правопорушення є транспортний засіб марки «NISSAN PRIMASTAR», р.н. НОМЕР_2, VIN-НОМЕР_4, який переміщувався ОСОБА_1 через закриту Україною паромну переправу сполученням «Кавказ-Крим» у м. Керч на територію ВЕЗ «Крим». Вважає необґрунтованим посилання позивача на положення постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», оскільки настання шкідливих наслідків від вчинення дій не є обов'язковим. Суб'єктивна сторона обумовлюється тим, що особа, якій на момент вчинення правопорушення виповнилося 16 років, усвідомлювала та повинна була усвідомлювати протиправний характер своїх дій, бажала їх вчинення, але легковажно розраховувала на ненастання негативних наслідків від їх вчинення. Інформація про окупацію АР Крим та закриття Україною пунктів пропуску та пунктів контролю на території АР Крим є загально відомою та неодноразово висвітлювалася в засобах масової інформації. Отже, факт окупації Криму, відсутність на півострові органів державної влади та державного контролю України були достовірно відомі ОСОБА_1 Перед прийняттям рішення про виїзд з території РФ до півострова Крим через закриту Україною паромну переправу у порту Керч, правопорушник повинен був усвідомлювати, що під час в'їзду на материкову частину України у нього можуть виникнути певні труднощі, пов'язані із перетином адміністративного кордону, але ОСОБА_1 легковажно розраховував на їх ненастання. Незнання вимог діючого законодавства не звільняє ОСОБА_1 від передбаченої законом відповідальності і не є підставами для закриття провадження у справі. Разом з тим, згідно вимог Митного кодексу України, посадові особи митниці не зобов'язані роз'яснювати особам, які переміщують через митний кордон України товари, транспортні засоби вимоги чинного законодавства. Перед початком митного контролю митники зобов'язані опитати осіб щодо переміщення ними через митний кордон України заборонених предметів або речей, вияснити наявність товарів, які переміщуються за спеціальними дозволами а також наявність товарів, які підлягають обов'язковому оподаткуванню. Відповідна інформація щодо існуючих заборон міститься на інформаційних стендах КПВВ «Чонгар», на яких розміщені відповідні закони та нормативно-правові акти і особи мають право ознайомитися з ними. За заявою особи, у разі відмови проходження митного контролю та переміщення на материкову частину України, вона має право повернутися до АР Крим і митники не повинні в цьому перешкоджати особі. Проте, цим правом ОСОБА_1 не скористався, в наслідок чого стосовно нього був складений протокол за вчинення адміністративне правопорушення. Вважає, що викладені обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України. З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 були направлені саме на переміщення транспортного засобу з території РФ до вільної економічної зони «Крим» через закриту Україною паромну переправу сполученням «Кавказ-Крим» у порту Керч і охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.477 МК України. Складений протокол про ПМП, витяг з бази даних АСМО «Інспектор», митна декларація ОСОБА_1, квиток на паромну переправу, протокол опитування правопорушника та свідків, відповідно до ст.495 МК України, є доказами у справі і свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України. Вважає, що протокол про порушення митних правил та постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесено обґрунтовано, підстави для її скасування відсутні. Зазначає, що санкцією ст.477 МК України передбачено накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, накладення іншого стягнення не передбачено. Також вказує, що у ОСОБА_1 під час переміщення транспортного засобу через закриту паромну переправу були відсутні будь-які поважні причини, які б обумовлювали вчинення даних дій усупереч вимогам закону, оскільки з його пояснень вбачається, що він повертався на материкову частину України за даним маршрутом, бо йому було зручно, а також для скорочення маршруту. Вважає, що висновки позивача про незастосування положень ст.22 КУпАП щодо малозначності вчиненого правопорушення є безпідставними та суперечать вимогам закону. Просить в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 від 28.12.2016 про визнання протиправними дій виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича та скасування постанови від 22.12.2016 Херсонської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0246/50805/16 - відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові, зазначивши, що в прохальній частині вимог міститься технічна описка в розмірі накладеного на нього стягнення - замість правильного 17 000 грн. помилково вказано 1700 грн. Додатково пояснив, що в Краснодарі в нього мешкає одна донька, до якої він прямував з території України до РФ через пункт пропуску «Просяне», а в м. Сімферополі мешкає інша донька, до якої він їхав з території РФ через паромну переправу «Крим», після чого повертався додому через пункт пропуску «Чонгар». Наслідки поїздки за таким маршрутом йому відомі не були, умислу порушувати законодавство не мав. Автомобілем, на якому він прямував, володіє та користується на підставі довіреності і використовує його він лише як засіб пересування для власних потреб та для потреб родини. Підприємницькою діяльністю не займається, приватним підприємцем не є. Автомобіль придбав у 2016 році і на той час він був вже розмитнений.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові, зазначивши, що в прохальній частині вимог міститься технічна описка в розмірі накладеного на нього стягнення - замість правильного 17 000 грн. помилково вказано 1700 грн. Додатково пояснив, що вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил та відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.477 МК України, яким передбачена навмисна форма вини і обов'язкове настання шкідливих наслідків. Також посилається на необ'єктивність та неповноту при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки дії ОСОБА_1 були неправильно кваліфіковані і склад правопорушення, передбаченого саме ст.477 МК України, в діях останнього відсутній, що є підставою для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил. Зважаючи на положення ст.11 Конвенції «Про порядок тимчасового вивезення», вважає, що вина позивача відсутня. Також зауважив, що автомобіль позивача не є товаром в розумінні митного кодексу України, а є лише транспортним засобом, яким позивач користується для власних потреб, оскільки він не є підприємцем.

Відповідач Козюберда В.В. в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, разом з запереченнями на адміністративний позов надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, об'єктивно, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, суд дійшов наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.12.2016 року громадянин України, мешканець м. Сєвєродонецька, ОСОБА_1 на транспортному засобі - автомобілі марки «NISSAN PRIMASTАR», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2010 року випуску, який зареєстрований в м. Сєвєродонецьку і яким останній користується на підставі довіреності, через діючий контрольно-пропускний пункт «Просяне», який розташований в Луганській області, виїхав за сімейними обставинами до Російської Федерації, а пізніше з території Російської Федерації на вказаному автомобілі здійснив в'їзд на тимчасово окуповану територію України (АР Крим), оскільки прямував до доньки, яка мешкає у м. Сімферополі, після чого, 14.12.2016 року, він разом з родичами на цьому ж автомобілі повертався до України через пункт пропуску «Чонгар» у Херсонській області.

Відповідно до копії постанови Херсонської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0246/50805/16 від 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 477 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. У постанові вказано, що ОСОБА_1 вчинив порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, зокрема товару - транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTЕR», р.н. НОМЕР_2, VIN-НОМЕР_4 /а.с.7-8/.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTАR», р.н. НОМЕР_2, VIN-НОМЕР_4, рік випуску 2010, який зареєстрований у м. Сєвєродонецьу Луганської області, є ОСОБА_7 /а.с.9/.

Відповідно до копії довіреності від 27.10.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2678, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 належить право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом марки «NISSAN PRIMASTАR», р.н. НОМЕР_2, VIN-НОМЕР_4 /а.с.41/.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1, наданих у судовому засіданні, 14.12.2016 року він разом з родичами після відвідин сестри, яка мешкає в Ростовській області РФ, на автомобілі НОМЕР_3, VIN-НОМЕР_4, яким володіє та користується на підставі довіреності, поїхав до доньки, яка мешкає у м. Сімферополі, здійснивши при цьому в'їзд на тимчасово окуповану територію України (АР Крим) з території Російської Федерації. Наслідки поїздки за таким маршрутом йому відомі не були, умислу порушувати законодавство не мав. Автомобілем, на якому він прямував, використовує лише як засобом пересування для власних потреб та для потреб родини, підприємницькою діяльністю не займається.

Наведені обставини не протирічать викладеним у протоколі опитування ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Херсонської митниці ДФС ОСОБА_4 № 0246/50805/16 від 14.12.2016 року /а.с.30-32/, а також змісту оскаржуваної постанови про порушення митних правил №0246/50805/16 від 22.12.2016 року /а.с.7-8/.

Згідно з Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.14 № 1207-VII (набрав чинності 27.04.14 року) територія Кримського півострова внаслідок російської окупації вважається тимчасово окупованою територією. Початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, згідно з українським законодавством, вважається дата набрання чинності Резолюції № 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27 березня 2014 року про підтримку територіальної цілісності України.

Розпорядженням Кабінетом Міністрів України № 424-р "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" від 30.04.2014 року, у зв'язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістські налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" вирішено тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком до цього розпорядження.

Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до даного Закону тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 10 даного закону встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду - виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. На тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України.

Законом України від 12.08.2014 року № 1636-VII "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1636-VII) встановлено, що митні формальності, пов'язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", здійснюються у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених у статті 329 Митного кодексу України, як при переміщенні через митну територію України (п.6.3). Громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ "Крим", керуючись нормами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", мають право перетнути адміністративний кордон між ВЕЗ "Крим" та іншою територією України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"; перетнути адміністративний кордон ВЕЗ "Крим" із-за меж (за межі) державного кордону України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"(п.7.3).

Пунктом 7.1 ст. 7 Закону № 1636 встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу XII Митного кодексу. Цим розділом визначено порядок і умови переміщення громадянами товарів, а також транспортних засобів особистого користування.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 затверджені «Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України».

Обмеження щодо тимчасового ввезення транспортних засобів введене Законом України № 1636-VII тільки для зареєстрованих на території ВЕЗ "Крим" автотранспортних засобів, що використовуються у перевезеннях через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим" для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Згідно з пунктом 60 ст. 4 Митного Кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Оцінивши допустимість та достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.477 МК України.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з дотриманням вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин кожної справи.

З аналізу ст.ст. 458 МК України, 9 КУпАП випливає, що протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності, наявність вини є невід'ємною ознакою суб'єктивної сторони будь якого адміністративного правопорушення.

Зі змісту ст.477 МК України також вбачається, що суб'єктивна сторона правопорушення за вказаною статтею характеризується наявністю в особи вини.

У відповідності до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_9 та матеріалів справи, вказаний автомобіль знаходиться у його володінні та користуванні на підставі довіреності та використовується лише для особистих потреб. Крім того, позивач не мав наміру порушувати встановлений законодавством порядок ввезення товарів на територію вільної митної зони.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріали, зібрані митним органом, працівник якого склав постанову у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_9, з урахуванням пояснень останнього, наданих при складенні протоколу, не містять переконливих даних про те, що мав місце факт умисного вчинення ним того діяння, яке ставиться йому у вину.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем не був доведений умисел ОСОБА_1 на порушення встановленого законодавством порядку ввезення транспортного засобу як товару на територію вільної економічної зони, оскільки ОСОБА_1 виїхав з території України на своєму власному автомобілі, а потім повертався на територію України на цьому ж автомобілі, вказаний автомобіль є для ОСОБА_1 предметом особистого користування і використовується лише для задоволення власних потреб та потреб родини, тобто автомобіль особистого користування не є для ОСОБА_1 товаром в розумінні ст.477 МК України, що це спростовує наявність в нього умислу на порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної економічної зони.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ст. 477 МК України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що інкриміноване йому діяння не містить усіх ознак складу такого правопорушення, зокрема такої ознаки як винність, а тому відсутній склад у цілому.

Разом з тим, суд бере до уваги відповідь Херсонської митниці ДЕС. №5570 від 25.04.2017 року на запит /а.с.64/ та вважає необґрунтованими доводи представника позивача ОСОБА_2 про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.477 МК України, з підстав ненастання шкідливих наслідків, оскільки вказаний склад правопорушення є формальним і не передбачає настання шкідливих наслідків.

Відповідачем правомірність своїх дій щодо складання постанови в справі про правопорушення митних правил № 0246/50805/16 від 22.12.2016 року по притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст.477 МК України не доведено, тому такі дії судом визнаються неправомірними.

Враховуючи викладене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Керуючись ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати дії виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у справі про порушення митних правил № 0246/50805/16 за ст. 477 МК України протиправними.

Скасувати постанову у справі про правопорушення митних правил № 0246/50805/16 від 22 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до відповідальності за ст.477 МК України з накладенням штрафу в розмірі 17 000 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О.КРАСНОКУТСЬКА