Справа № 804/926/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 р. Справа № 804/926/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - Січкарук О.О. представника відповідача - Півень Л.С. свідка - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна" про зобов'язання вчинити певні дії, -
02.02.2017 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна", в якому просить зобов'язати Товариство з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна" (код ЄДРПОУ - 14309215) забезпечити допуск до здійснення перевірки об'єктів, розташованих на території Дніпропетровської області, у тому числі за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, 27/31; м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, 68; м. Дніпро, вул. Бердянська, 65; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 13-а; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 6, посадовими особами Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області з метою проведення перевірки додержання та встановити порядок виконання рішення суду, а саме встановити строк проведення перевірки у період 10 робочих днів з дати набрання законної сили рішенням суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач у своїй позовній заяві не навів належних підстав та не вдав достатніх доказів правомірності здійснення вказаної перевірки. Так, згідно із ст. 5 Закону №877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду(контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб'єкта господарювання та виправлення технічних помилок. Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року. Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) па строки їх здійснення» .Тобто, складання квартальних планів, Закон не передбачає. Однак, у доданих до позовної заяви доказах, позивач посилається лише на План-графік від 17.06.2016 щодо проведення перевірок у III кварталі 2016 року, не пов'язуючи його з затвердженим належним чином річним планом перевірок. З огляду на викладене, відповідач вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України №877-V від 05.04.2007 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон України №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Статтею 47 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Згідно із ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до п.1 ч.2 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить здійснення контролю за додержанням вимог техногенної та пожежної безпеки під час проведення робіт із будівництва будівель та споруд, крім об'єктів будівництва I та II категорій складності, площа яких не перевищує 300 квадратних метрів (за винятком об'єктів, вбудованих у будівлі), а також крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, індивідуальних гаражів.
Згідно з ч.ч. 1, 3, 11 ст.4 Закону України №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку. Плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.
З матеріалів справи вбачається, відповідно до Плану перевірок заплановано проведення планової перевірки Товариства з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна", яке здійснює свою діяльність на території Дніпропетровської області, у тому числі за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого (Ленінградська), 27/31; м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого (Ленінградська), 68; м. Дніпро, вул. Бердянська, 65; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 13-а; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 6 з метою перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки.
Суб'єкт господарювання Товариство з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна" з урахуванням затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 2012 року № 306 критеріїв розподілу суб'єктів господарювання за ступенями ризику його господарської діяльності віднесений до високого ступеню ризику.
Планова перевірка запланована на підставі Плану перевірок, відповідно до якого початок перевірки Товариства з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна", як суб'єкта господарювання з високим ступенем ризику встановлено на 11.07.2016.
На виконання приписів статей 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкту господарювання направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 29.06.2016 вих. №4280/02-16 (отриманого 30.06.2016 за вхідним № 560), та на підставі наказу №33 від 20.06.2016, виданого Дніпропетровським міським управлінням Головного управління (керівником), оформлено посвідчення на проведення перевірки від 11.07.2016 №1094, яке підписане заступником начальника Дніпропетровського міського управління Головного управління та скріплено гербовою печаткою.
У судовому засіданні було встановлено, що представник Товариства з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна" заступник начальника управління 23.07.2016 відмовив у проведенні перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки у вищезазначені терміни, посилаючись на те, що керівництвом направлено до Дніпропетровського міського управління лист від 07.07.2016 № 330 в якому зазначено що відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71) у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами не здійснюються.
Відповідно до п. 11 розділу Наказу МВС України №1337 складено акти про недопущення до проведення планової перевірки від 23.07.2016, від 27.07.2016 та від 28.07.2016, примірники яких направлені рекомендованими листами з повідомленнями про вручення керівнику відповідача на адресу за місцезнаходженням юридичної особи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України в разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Отже вказаними правовими нормами встановлено право позивача на звернення до суду з метою реалізації своїх функцій органа державної влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, лише у випадках встановлених Конституцією та законами України.
Отже вказаними правовими нормами встановлено право позивача на звернення до суду з метою реалізації своїх функцій органа державної влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, лише у випадках встановлених Конституцією та законами України.
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
Між тим, Закон не наділяє орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, правом звертатися до суду з позовами про зобов'язання юридичних чи фізичних осіб забезпечити посадовим особам ДСНС доступ до перевірки, адже це право і обов'язок визначені законом і не потребують підкріплення судовим рішення. За невиконання цих обов'язків законом передбачена відповідальність.
Дотримуючись принців законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд не має права перебирати на себе повноваження інших органів державної влади, зокрема у питанні реалізації органом, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, компетенції відносно здійснення перевірок додержання суб'єктами господарювання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, а також застосування усіх заходів реагування в разі невиконання законних вимог контролюючого органу.
Також, згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.
Отже, перелік адміністративних позовів суб'єкта владних повноважень, з якими він може звернутись до суду, є вичерпним.
В той же час, невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), має наслідком притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності.
Зокрема, відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань цивільного захисту, нагляду та контролю за станом захисту територій від надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, передбачена статтею 188-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, чинним законодавством чітко визначено наслідки та санкції, які застосовуються до об'єкту контролю у разі безпідставного з його боку перешкоджання посадовим особам органів, які здійснюють державний контроль у сферах пожежної і техногенної безпеки, у разі недопущення до проведення перевірки та будь-якої іншої протиправної дії.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 9 ч.1 КАС України відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. З пункту 5 частини 4 статті 50 КАС України вбачається, що юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених законом. Разом з тим, ні в Кодексі цивільного захисту України, ні в Законі України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не передбачено право Державної служби України з надзвичайних ситуацій чи її територіальних органів, звертатися до суду з позовом до юридичної особи (яка не є суб'єктом владних повноважень) про зобов'язання суб'єкта господарювання забезпечити допуск до здійснення перевірки у випадку недопущення посадових осіб Державної служби України з надзвичайних ситуацій чи її територіальних органів до проведення позапланових перевірок. Таке право передбачене лише пунктом 9 розділу ІІІ Порядку, затвердженого наказом МВС України № 1337 від 02.11.2015 року, який не є Законом України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167, 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна" про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 15 травня 2017 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко