Справа № 2-а-521/10/1405
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-521/10/1405

Категорія: 10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Губанова В.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційними скаргами управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області та ОСОБА_2 на постанову Братського районного суду Миколаївської області від 03.12.2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2010 року ОСОБА_2 звернувся до Братського районного суду Миколаївської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену щомісячну державну допомогу як дитині війни за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 10.11.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та сплачувати її в подальшому.

Постановою Братського районного суду Миколаївської області від 03.12.2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області провести нарахування та виплатити, як дитині війни, ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком за період з 23.05.2010 року по 10.11.2010 року з урахуванням виплачених та отриманих позивачем сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

17.01.2011 року начальник УПФ України в Братському районі Миколаївської області подав апеляційну скаргу на вказану постанову Братського районного суду Миколаївської області.

Апелянт посилається на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права. Відповідач зазначає, що виплати по Закону України «Про соціальний захист дітей війни»провадяться з державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, а тому відсутні порушення з боку відповідача.

У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Братського районного суду Миколаївської області від 03.12.2010 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В свою чергу, 18.01.2011 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану постанову Братського районного суду Миколаївської області.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач посилається на те, що перерахунок виплат, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»повинен здійснюватися відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»без обмежень будь-яким строком.

У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Братського районного суду Миколаївської області від 03.12.2010 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся до суду за захистом порушених прав лише 12.01.2011 року. Доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Зважаючи на зазначене, та враховуючи положення ст. 100 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково було відмовлено у задоволенні позовних вимог поза межами шестимісячного строку звернення до суду, тоді як адміністративний позов в зазначеній частині, тобто за періоди часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 22.05.2010 року підлягає залишенню без розгляду, у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з посиланням ОСОБА_2 на необхідність здійснення перерахунку щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до вимог ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто без обмежень у строку, зважаючи на те, що вказана норма закону стосується нарахування саме пенсії, а не підвищення до неї.

Що стосується вимог позивача за 2010 рік в межах шестимісячного строку звернення до суду, слід зазначити наступне:

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. А тому її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів вважає вірною думкою суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про нарахування та виплату позивачу надбавки, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 23.05.2010 року по 10.11.2010 року.

Слід зазначити, що позовні вимоги стосовно зобовязання відповідача в подальшому здійснювати щомісячне нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком не підлягають задоволенню, оскільки суди не можуть вирішувати справи на майбутнє.

Твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом. Положення цього Закону не є перешкодою для застосування величини мінімальної пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, тому постановлене судове рішення на підставі ст. 201 КАС України підлягає зміні.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Братського районного суду Миколаївської області від 03.12.2010 року змінити, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 надбавки, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 23.05.2010 року по 10.11.2010 року, з урахуванням виплачених та отриманих позивачем сум.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 22.05.2010 року включно залишити без розгляду.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1