Справа № 813/194/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року справа № 813/194/17

16 год. 00 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправними рішень та дій, зобовязання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової прокуратури Західного регіону України, в якому з урахуванням заяви про уточнення та обєднання позовних вимог від 13.02.2017, просить суд:

- визнати протиправними рішення та дії відповідача про встановлення позивачу з грудня 2014 року надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;

- зобовязати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення, виходячи з надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також доплатити різницю між фактично отриманим позивачем грошовим забезпеченням та належним йому до сплати грошовим забезпеченням, починаючи з грудня 2014 року, а також виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправними рішення та дії відповідача щодо оформлення і видачі довідки №18/2-157вих16 від 26.09.2016 у частині визначення і розрахунку, а саме: надбавки за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (пункт 1 розділу «інші витрати, які передбаченні чинним законодавством»); місячної премії за грудень 2015 року у розмірі 290% до місячного грошового забезпечення (пункт 3 розділу «інші виплати, які передбачені чинним законодавством»); загальної суми місячного грошового забезпечення за грудень 2015 року (абзац 3 довідки);

- зобовязати відповідача уточнити відомості, що викладені у довідці №18/2-157вих16 від 26.09.2016 шляхом визначення і розрахунку, а саме: надбавки за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (пункт 1 розділу «інші виплати, які передбачені чинним законодавством»), а також виходячи з надбавки за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; місячної премії за грудень 2015 року у розмірі 290% до місячного грошового забезпечення (пункт 3 розділу «інші виплати, які передбачені чинним законодавством»); загальної суми місячного грошового забезпечення за грудень 2015 року (абзац 3 довідки);

- визнати протиправними рішення та дії відповідача про нарахування і виплати позивачу в грудні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірах, менших ніж грошове забезпечення за грудень 2016 року;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік в розмірі грошового забезпечення за грудень 2016 року та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік в розмірі грошового забезпечення за грудень 2016 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з вересня 2014року позивач проходив військову службу у військовій прокуратурі Західного регіону України на посаді першого заступника військового прокурора Західного регіону України. Наказом Генерального прокурора України №12-вк від 26.09.2014 позивачу встановлена надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років. Проте, з грудня 2014року відповідач нараховував і виплачував надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років. 17.11.2016 позивач з приводу неправильного, на його думку, нарахування та виплати надбавки звернувся до Генеральної прокуратури України. Відповідач відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті надбавки з грудня 2014 року в розмірі 100% посадового окладу. Крім того, позивач зазначає, що йому надано щорічну основну відпустку за 2016 рік, у звязку з чим, підлягає виплаті матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за період в розмірі грошового забезпечення за грудень 2016 року кожна. Проте, такі виплачені в розмірах значно менших, ніж грошове забезпечення за грудень 2016 року.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву від 25.04.2017 №10/2/3-274-вих-17. Заперечення обгрунтовані тим, що наказом Генерального прокурора України позивачу встановлена надбавка з дня призначення на посаду за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням військового звання та надбавки за вислугу років, який здійснює завдання з підтримання законності і правопорядку безпосередньо в районах проведення антитерорстичної операції. Тому, на думку відповідача, така надбавка носить тимчасовий характер, у звязку з чим виплата такої правомірно припинена після увільнення позивача з посади.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про уточнення та обєднання позовних вимог від 13.02.2017. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених в запереченнях позовну заяву. Просили суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з наступних підстав.

Суд встановив, що 08.08.2012 наказом Генерального прокурора України №951к ОСОБА_1 з 15.08.2012 призначено на посаду першого заступника прокурора Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, та встановлено надбавку за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням надбавок за класний чин та надбавки за вислугу років.

28.08.2014 наказом Генерального прокурора України №119к ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника військового прокурора Західного регіону України та збережену встановлену надбавку за попередньою посадою відсоткову надбавку з урахуванням надбавок за класний чин та вислугу років в розмірі 90% .

03.09.2014 наказом Генерального прокурора України №8-вк ОСОБА_1 призначено першим заступником військового прокурора Західного регіону України та відряджено до військової прокуратури Південного регіону України для виконання службових обовязків на посаді заступника начальника управління нагляду щза додержанням законів обєднаними силами антитерористичної операції військової прокуратури вказаного регіону, увільнивши його від виконання службових обовязків за посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України.

26.09.2014 наказом Генерального прокурора України №12-вк, зокрема, позивачу встановлено з дня призначення на посаду надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років працівникам, які здійснюють завдання з підтримання законності і правопорядку безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

13.12.2014 наказом Генерального прокурора України №35-вк увільнено першого заступника війского прокурора Західного регіону України ОСОБА_1 від тимчасового виконання службових обовязків за посадою заступника начальника управління нагляду за додержанням законів обєднаними силами антитерористичної операції військової прокуратури Південного регіону України.

З 14.12.2014 позивачу припинено виплату надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та поновлено виплату надбавки за посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України у розмірі 90% згідно з наказом Генерального прокурора України від 28.08.2014 №1194к.

Суд, оцінюючи правомірність припинення відповідачем виплати позивачу надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та поновлення виплати надбавки за посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України у розмірі 90% посадового окладу з урахуванням надбавок за класний чин та вислугу років, дійшов до наступних висновків.

Аналіз вказаних наказів в сукупності свідчить про те, що наказ 26.09.2014 Генерального прокурора України №12-вк, яким встановлено надбавку в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, прийнято у звязку з початком виконання позивачем обовязків за посадою заступника начальника управління нагляду за додержанням законів обєднаними силами антитерористичної операції військової прокуратури Південного регіону України. При цьому, сфера застосування вказаного наказу за колом осіб поширюється лише на працівників, які здійснюють завдання з підтримання законності і правопорядку безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Суд також враховує, що вказаний наказ прийнятий на підставі рапорта заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора, в якому зазначається про необхідність встановлення відповідних надбавок, зокрема, позивачу, який здійснює завдання з підтримання законності і правопорядку безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Таким чином, суд вважає, що надбавка встановлена позивачу в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років носила тимчасовий характер та встановлена у звязку з призначенням позивача на посаду заступника начальника управління нагляду за додержанням законів обєднаними силами антитеростичної операції війської прокуратури Південного регіону України. Тому, дії відповідача щодо припинення виплати позивачу надбавки в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років з моменту увільнення його з посади заступника начальника управління нагляду за додержанням законів обєднаними силами антитеростичної операції війської прокуратури Південного регіону України та поновлення виплати надбавки в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням надбавок за класний чин та вислугу років є правомірними.

У звязку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог про визнання протиправними рішення та дій відповідача про встановлення позивачу з грудня 2014 року надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення, виходячи з надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також доплатити різницю між фактично отриманим позивачем грошовим забезпеченням та належним йому до сплати грошовим забезпеченням, починаючи з грудня 2014 року, а також виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат; визнання протиправними рішення та дій відповідача щодо оформлення і видачі довідки №18/2-157вих16 від 26.09.2016 у частині визначення і розрахунку, а саме: надбавки за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (пункт 1 розділу «інші витрати, які передбаченні чинним законодавством»); місячної премії за грудень 2015 року у розмірі 290% до місячного грошового забезпечення (пункт 3 розділу «інші виплати, які передбачені чинним законодавством»); загальної суми місячного грошового забезпечення за грудень 2015 року (абзац 3 довідки); зобовязання відповідача уточнити відомості, що викладені у довідці №18/2-157вих16 від 26.09.2016 шляхом визначення і розрахунку, а саме: надбавки за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (пункт 1 розділу «інші виплати, які передбачені чинним законодавством»), а також виходячи з надбавки за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; місячної премії за грудень 2015 року у розмірі 290% до місячного грошового забезпечення (пункт 3 розділу «інші виплати, які передбачені чинним законодавством»); загальної суми місячного грошового забезпечення за грудень 2015 року (абзац 3 довідки).

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними рішення та дій відповідача про нарахування і виплату позивачу в грудні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірах, менших ніж грошове забезпечення за грудень 2016 року та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік в розмірі грошового забезпечення за грудень 2016 року та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік в розмірі грошового забезпечення за грудень 2016 року, суд зазначає наступне.

Порядок оплати праці працівників органів прокуратури, у тому числі військовослужбовців військових прокуратур регулюється Законом України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 81 вказаного Закону грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько - слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, встановлених Законом.

Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету. Вказані положення відображені також в листі орієнтуванні Генеральної прокуратури України про грошове забезпечення військовослужбовців військових прокуратур від 10.03.2016 №18-433-109окв-вих -16.

Згідно з ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Згідно з вимогами вказаної статті та розміру загальної суми, передбаченої в Законі України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на утримання органів прокуратури, Генеральною прокуратурою проведені розрахунки сум на оплату праці у розрізі прокуратур усіх рівнів для затвердження їх у відповідних кошторисах видатків на 2016 рік. Вказане стосується також і військової прокуратури Західного регіону України.

З аналізу кошторису військової прокуратури Західного регіону України на 2016 рік вбачається, що в ньому врахована виплата матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі місячної заробітної плати (без премії) і матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань у розмірі місячної заробітної плати (без премії). Усі кошти нараховувалися та проводилися виплати за КЕКВ 2111 - «Заробітна плата».

Відповідно до ст. 8 Бюджетного кодексу України бюджетна класифікація використовується для складання і виконання державного та місцевих бюджетів, звітування про їх виконання, здійснення контролю за фінансовою діяльністю органів державної влади, інших розпорядників бюджетних коштів. Бюджетна класифікація є обов'язковою для застосування всіма учасниками бюджетного процесу в межах бюджетних повноважень.

Виходячи з діючої бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 11 від 14.01.2011 (у редакції наказу Міністерства фінансів України №1738 від 26.12.2011) видатки державного бюджету на виплату заробітної плати здійснюються за КЕКВ 2111, а видатки за виплату грошового забезпечення військовослужбовцям - за КЕКВ 2112.

Кошторисом військової прокуратури Західного регіону України на 2016 рік видатки по КЕКВ 2112 «грошове забезпечення» не передбачені.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач правомірно здійснював виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірах заробітної плати, а тому в задоволенні позову в частині визнання протиправними рішення та дій відповідача про нарахування і виплати позивачу в грудні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірах, менших ніж грошове забезпечення за грудень 2016 року та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік в розмірі грошового забезпечення за грудень 2016 року та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік в розмірі грошового забезпечення за грудень 2016 року необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «По судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправними рішень та дій, зобовязання до вчинення дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик