Справа № 805/1351/17-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 р. Справа № 805/1351/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Курдюмівський завод кислототривких виробів до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 06.09.2016 року на суму 33351 грн., суд -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2017 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду до із позовом до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 06.09.2016 року на суму 33351 грн.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 06.09.2016 року № НОМЕР_1 суперечать нормам чинного законодавства, посилаючись на норми Податкового кодексу України, Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII), розпорядження Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція від 2 грудня 2015 року № 1275-р (надалі Розпорядження № 1275-р). Просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 06.09.2016 року на суму 33351 грн

Представник позивача через відділ діловодства та архівної роботи надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, через відділ діловодства та документообігу суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та заперечення на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що позивачу за результатами перевірки було нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток, визначених у наданій податковій звітності та відповідно до приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VІІ ПАТ «Курдюмівський завод кислототривких виробів» не звільняється від сплати нарахованих штрафних санкцій з цього податку. Просили відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство Курдюмівський завод кислототривких виробів (ідентифікаційний код 00293545, адресою 84571, Донецька область, Артемівський район, селище Опитне, Вулиця Київська, б.5) зареєстроване в якості юридичної особи 12 жовтня 1995 року.

Бахмутською обєднаною державною податковою інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ПАТ «Курдюмівський завод кислототривких виробів» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток за період з жовтня 2014 року лютий 2015 року, за результатами якої складено акт від 29.08.2016 року № 144/15/00293545.

В ході проведення перевірки встановлено порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України. Відповідальність за встановлений факт несвоєчасного перерахування коштів самостійно визначеного грошового зобовязання передбачена п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України при затримці сплати самостійно визначеного грошового зобовязання до 30 календарних днів платника податків зобовязаний сплатити штрафні санкції у розмірі 10 % такої суми, та більше 30 календарних днів у розмірі 20% такої суми.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та оскаржив їх в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Донецькій області.

06 вересня 2016 року на підставі акту перевірки від 29.08.2016 року № 144/15/00293545 Бахмутською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 33351,00грн.

Судом встановлено, що ПАТ «Курдюмівський завод кислототривких виробів» до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області подано податкову декларацію з податку на прибуток, згідно наданої звітної нової податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік № НОМЕР_2 від 26.02.2014 року.

Розділом III Податкового кодексу України передбачений порядок оподаткування податку на прибуток підприємств.

Відповідно до ст. 16 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (надалі ПК України), платник податків зобовязаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

У п. 31.1 ст.31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 1 ст. 36 ПК України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. А також, податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Платниками податків згідно п. 15.1 ст. 15 ПК України визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до п. 54.3.1 ст. 54 ПК, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Крім того, згідно п. 54.3.3 ст. 53 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Крім того, згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не заперечується факт затримки сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток та це не є спірним питанням.

Спірним питання даної справи, є звільнення позивача, що здійснював свою діяльність в зоні проведення антитерористичної операції від відповідальності за неналежне виконання зобовязань, щодо сплати податку, з огляду на приписи Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон №1669-VII, що набув чинності 15.10.2014 року, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону №1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" (далі - Указ № 405) та датою набрання чинності Указом Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу №405.

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час. 2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Зазначене розпорядження опубліковано 8 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України «Урядовий портал».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Суд зазначає, що вказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час. Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р та №1053-р від 30 жовтня 2014 року, до зазначених населених пунктів належить с. Опитне.

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно ст.11 Закону № 1669-VII, закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 100.5 ст. 100 Податкового кодексу України, підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України;

Отже, підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобовязань, зокрема невчасну сплату податкового зобовязання з податку на прибуток вартість, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Торгово-промисловою палатою України видано ПАТ «Курдюмівський завод кислототривких виробів» сертифікат № 3105, № 3104, № 1095, № 1096 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), якими засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01 серпня 2014 року ПАТ «Курдюмівський завод кислототривких виробів» при здійсненні господарської діяльності на території с.Опитне Донецької області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації. На момент видачі сертифікату Торгово-промисловою палатою України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають, дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Як зазначалось раніше, позивач у спірний період був зареєстрований як платник податків та перебував на обліку в Бахмутській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, здійснював основну господарську діяльність на території с. Опитне Донецької області.

Таким чином, виходячи з матеріалів справи та аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкового зобовязання з податку на додану вартість, оскільки внаслідок обставин непереборної сили, що підтверджено належними документами, позивач був позбавлений такої можливості.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір відповідно до платіжного доручення № 208 від 01 березня 2017 року в розмірі 1600 грн.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Курдюмівський завод кислототривких виробів до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 06.09.2016 року на суму 33351 грн. - задовольнити.

Скасувати податкове повідомленнярішення Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 06.09.2016 року № НОМЕР_1 про плату штрафу у розмірі 20% у сумі 33351 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Приватного акціонерного товариства завод кислототривких виробів () сплачений судовий збір відповідно до платіжного доручення № 208 від 01 березня 2017 року в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.