Справа № 423/402/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Закопайло В.А
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року справа №423/402/17

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області

на постанову Попаснянського районного суду Луганської області

від 11 квітня 2017 року

по адміністративній справі № 423/402/17 (суддя Закопайло В.А.)

за позовом ОСОБА_3

до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та скасувати рішення відповідача від 20.01.2017 року про відмову в призначенні пенсії; зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_3 до його загального стажу період роботи з 15.07.1991 року по 31.01.1993 року і до пільгового стажу періоду роботи з 21.08.1999 року по 30.11.2014 року та призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02 січня 2017 року (а.с.3-5).

Постановою суду першої інстанції від 11 квітня 2017 року позов задоволено, визнані неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасовано відповідне рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 20 січня 2017 року; зобов'язано відповідача зарахувати позивачу до його загального стажу період його роботи з 15 липня 1991 року по 31 січня 1993 року включно на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4, а також зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону; зобов'язано відповідача, починаючи з 02 січня 2017 року призначити позивачу пенсію на пільгових умовах згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.57-59).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.62-63).

Заявник апеляційної скарги, посилаючись на пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637), зазначає, що позивач не надав до управління довідку, яка підтверджує факт виконання ним робіт з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці. Відповідач вважає, що стаж роботи з 21.08.1999 року по 30.11.2014 року у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи саме через відсутність пільгових довідок тому, що архіви підприємства знаходяться на тимчасово окупованій території, доступи до архівних матеріалів відсутні.

В апеляційні скарзі відповідач просив розглянути справу без участі представника управління, дане клопотання задоволено судом апеляційної інстанції.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від позивача на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які досліджені судом апеляційної інстанції та долучені до матеріалів справи.

За приписами п.1 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач, відповідно до копії паспорта, народився 01 січня 1967 року, тобто 01 січня 2017 року позивачу виконалося 50 років (а.с.8).

Згідно записів в трудовій книжці позивача, протягом своєї трудової діяльності позивач працював, зокрема, у період з 15 липня 1991 року по 31 січня 1993 року - на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4 (п.п.3-4 трудової книжки); у період з 21 серпня 1999 року та до теперішнього часу - на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону, при цьому за час роботи позивача на займаній посаді на підприємстві чотири рази, а саме, 09.06.2000 р., 03.06.2005 р., 03.06.2010 р. та 03.06.2015 р. проводилась атестація робочих місць, за наслідками якої за умовами праці було підтверджено право позивача на пенсію за Списком №1, про що безпосередньо зазначено у п.п.9,11,12 та 13 трудової книжки позивача (а.с.6-7).

Позивач, досягнувши 50 річного віку, 11 січня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши при цьому копію паспорта, трудової книжки, диплому та інші документи.

Відповідач, розглянувши заяву позивача, своїм рішенням від 20 січня 2017 року відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, посилаючись на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи, виключивши та не зарахувавши пільговий стаж його роботи на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби в вугільній промисловості України у період з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно, тобто 15 років 03 місяця 10 днів, а також не включивши до загального стажу роботи стаж його роботи на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4. При цьому відповідач своїм рішенням встановив, що загальний стаж роботи позивача складає 30 років 07 місяців 15 днів, з яких на пільгових умовах за Списком №1 був зарахований стаж роботи на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону після 30 листопада 2014 року, а саме 01 рік 11 місяців 21 день (а.с.16).

Спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача щодо припинення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (надалі - Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1203а15, яка підлягає обов'язковому застосуванню відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України, згідно якого, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Здійснивши аналіз трудової книжки серії БТ-ІІ № 3783897, колегія суддів дійшла висновку, що її записи в ці періоди заповнені коректно та повно, підтверджують стаж роботи позивача з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону. Наявні записи атестації робочих місць за умовами праці з посиланням на накази № 86 від 09.06.2000 року, № 196 від 29.11.2002 року, № 71 від 03.06.2005 року, № 122 від 03.06.2015 року, за результатами яких підтверджено право позивача на пенсію за списком № 1.

Крім того, абзацом 7 пункту 20 Порядку № 637 передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, у період з 01.04.2002 року по 30.11.2014 року за позивача (застраховану особу) другим воєнізованим гірничорятувальним загоном (страхувальник) сплачувались страхові внески. Колегія суддів приймає доводи суду першої інстанції, що період з 21.08.1999 року по 31.03.2002 року має бути врахований до стажу, навіть за відсутністю страхових внесків у цей період, з огляду на положення п. «д» ст. 3 Закону № 1788-XII, згідно до якої право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, працівники воєнізованих формувань, які не підлягають державному соціальному страхуванню, особи начальницького і рядового складу фельд'єгерської служби Міністерства зв'язку України (відсутність обов'язку щодо відрахування соціальних внесків у Пенсійний фонд України. Зазначена обставина не заперечується відповідачем), (а.с.10-13).

Посилання заявника апеляційної скарги на необхідність отримання архівних матеріалів, які знаходяться на підприємстві на території, не підконтрольній українській владі, що унеможливлює здійснити відповідачу доступ до цих матеріалів та, відповідно, зарахувати пільговий стаж роботи позивача з 21.08.1999 року по 30.11.2014 року, є неприйнятними, оскільки пільговий стаж роботи позивача підтверджений документами, яким дана оцінка в межах розгляду даної справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 11 квітня 2017 року по справі № 423/402/17 залишити без задоволення.

Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 11 квітня 2017 року по справі № 423/402/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 30 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар