Справа № 822/296/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/296/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4А

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5 та Міністерства юстиції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" до Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_5, державний реєстратор прав Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року позивач - ТОВ "Нива Поділля" звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_5, державний реєстратор прав Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_5 та Міністерство юстиції України подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

16 травня 2017 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності державного реєстратора Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_6 (вх. № 7790/17).

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи підтримали апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа - державний реєстратор Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надавши суду 16 травня 2017 року заяву про розгляд справи за її відсутності (вх. № 7790/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_5 та Міністерства юстиції України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зважаючи на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до Свідоцтва серії ХМБЛ №008825 від 05 квітня 2016 року виданого М'якотівською сільською радою відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 13.04.2001, товариству з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" визначена частка в розмірі 709287,00 грн., або 36,6% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства "Маяк" с. Добрин.

18 серпня 2016 року позивачем були отримані копії Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.08.2016 №65744291; №65756074; №65754601, які видані (сформовані) державним реєстратором прав Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_7

Зі змісту даних Інформаційних довідок вбачається, що власником майна (нежитлової нерухомості), яке розташоване за адресою: Хмельницька обл., Ізяславський р-н., с. Добрин, вул. Центральна, 2 (а,б,в), а саме: автовагова; будівля, зерносклад; контора, з 10.08.2016 є громадянка ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків якої: НОМЕР_1.

В подальшому, у зв'язку із вказаними обставинами, позивачу було повідомлено про припинення використання ТОВ "Нива Поділля" у господарської діяльності зазначених вище приміщень (майна).

Вважаючи, що державним реєстратором прав Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_7 протиправно проведено реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спірне майно за ОСОБА_5, ТОВ "Нива Поділля" подало скаргу до Міністерством юстиції України.

Наказом від 02.11.2016 №1458/7 відповідач відмовив у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" від 22 серпня 2016 року у зв'язку з тим, що скарга подана особою, яка не може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття оскаржуваного рішення.

Підставою прийняття такого наказу слугував висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 26 вересня 2016 року.

Не погоджуючись з прийнятим наказом відповідача, позивач звернувся до суду для його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність своїх дій щодо прийняття оскаржуваного наказу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1952-IV (далі - Закон 1952-IV) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення.

За приписами ч. 8 даної статті Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; є рішення цього органу з того самого питання; в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; скарга подана особою, яка не має на це повноважень; закінчився встановлений законом строк подачі скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок), під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Положеннями п. 9 Порядку передбачено, що під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів.

За приписами п. 10 Порядку суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Відповідно до п. 12 Порядку за результатами розгляду скарги субєкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Розглядаючи доводи апелянтів стосовно правомірності прийняття оскаржуваного наказу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення запрошеним особам про час і місце розгляду скарги по суті, розміщено на офіційному веб-сайті Мін'юсту, а саме що розгляд даної скарги відбудеться о 11.00 год. 29 вересня 2016 року за вказаною адресою.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту про розгляд скарги о 11.00 год. 29 вересня 2016 року не є запрошенням позивача до розгляду скарги по суті, в розумінні п.п. 9 та 10 Положення, оскільки повідомленню про час і місце розгляду скарги має передувати саме запрошення.

Тобто, ТОВ "Нива Поділля" як скаржника, який мав бажання взяти участь у розгляді цієї скарги не було належним чином запрошено відповідачем до розгляду даної скарги по суті.

Крім того, висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги позивача було прийнято 26 вересня 2016 року, а в оголошенні розміщеному на офіційному веб-сайті Мін'юсту вказано, що розгляд скарги відбудеться о 11.00 год. 29 вересня 2016 року, тобто через сім днів після прийнятого даного висновку, який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Водночас, належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 69, 70 КАС України відносно того, що фактичною датою прийняття висновку Комісії є саме 29 вересня 2016 року, замість вказаної дати - 26 вересня 2016 року апелянтами не надано, у зв'язку із чим в колегії суддів відсутні підстави вважати, що при зазначені дати даного висновку відбулась технічна помилка.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідачем порушено вимоги п. 9 Порядку та не запрошено належним чином скаржника та/або його представника до розгляду скарги по суті.

Також колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що державний реєстратор Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_6 під час реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_5, яке перебувало у користуванні позивача, допустила порушення його прав, оскільки за ТОВ "Нива Поділля" визначена частка в розмірі 709287,00грн., або 36,6% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, що не було взято до уваги відповідачем при прийнятті рішення.

Такими чином, не встановивши всіх необхідних обставин, не давши їм належної оцінки, а також за відсутності інших додаткових доказів, які не надав позивач через порушення його права на запрошення до розгляду скарги, відповідач прийняв оскаржуваний наказ, відповідно до якого скарга подана особою, яка не може підтвердити факт порушення її прав, що, на думку судової колегії, вказує на прийняття необґрунтованого та передчасного рішення по суті скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийняття наказу, яким відмовлено у задоволенні скарги позивача, в той час як доводи апеляційних скарг відповідача та третьої особи не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують порушення судом норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 та Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 24 травня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9