Справа № 498/346/17
Суддя: Ткачук О. Л.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №498/346/17
Провадження по справі №2-а/498/10/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 смт.Велика Михайлівка Одеської області

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження у смт.Велика Михайлівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського І-ї роти І-го батальйону УПП м.Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського І-ї роти І-го батальйону УПП м.Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2, у якому просив скасувати постанову серії АР №176122 від 12 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було те, що він 12.04.2017 року о 18 год. 25 хв. керував автомобілем Toyota Carina, номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. ОСОБА_3 та Овідіопольської дороги, здійснив рух через перехрестя на заборонений сигнал світлофора, в подальшому при русі не подав сигнали світлового покажчика поворота перед зміною полоси руху, чим допустив порушення п. п 8.7.3є, 9.2б ПДР України.

В позовній заяві позивач зазначив, що його дійсно 12.04.2017 року о 18 год. 25 хв. зупинив поліцейський ОСОБА_2 за адресою вул.Мельницька, 41 м.Одеса та звинуватив його в тому, що він переїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофору і в подальшому рухався не подаючи сигнали повороту при зміні полоси руху. 12.04.2017 року о 18-25 за тією ж адресою вул.Мельницька, 41 м.Одеса, поліцейський ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що зазначені у постанові обставини не відповідають дійсності, а протокол складений незаконно та зазначив наступне: на перехрестя керований ним автомобіль виїжджав на зелене світло світлофору, проте, оскільки, перехрестя має дуже великі розміри (близько 100 метрів), він закінчив перетинання перехрестя вже на жовте світло світлофору. В подальшому він продовжував рух в одному напрямку та не змінював його аж до зупинки його працівниками поліції, тому жодної потреби у поданні сигналу про зміну напрямку руху не було. Ствердження про те, що він змінював полосу руху також не відповідає дійсності, оскільки біля місця зупинки розмічена лише одна полоса руху в одному напрямку, а напрямок руху він не змінював. Ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. При цьому жодних змін напрямку руху або початку руху ним не здійснювалось. На його прохання надати докази правопорушення, йому було відмовлено, до постанови жодних доказів, крім його заперечення, не додано. Перебуваючи на місці складання постанови, інспектором Шидловським О.С. не переглянутий відеоматеріал, що свідчить про необєктивність розглядання справи. Зі змісту постанови не зрозуміло за якою статтею та частиною статті КУпАП його притягнуто до відповідальності, оскільки статтю КУпАП зазначено нерозбірливо (112 або 122), а у частині статті допущено виправлення, які унеможливлюють її читання (1 або 2 частина). Крім того, у постанові не зазначено місце, де було допущено рух без подання сигналу повороту. Оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за вчинення двох окремих адміністративних правопорушень, що суперечить вимогам КУпАП та ст.19 Конституції України, за кожним окремим адміністративним правопорушенням має виноситись окрема постанова. Справу про адміністративне правопорушення поліцейський ОСОБА_2 розглянув на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, за адресою: м.Одеса вул.Корольова, 5, де розташований Одеський відділ поліції, чим суттєво порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП України та не дав можливості у повному обсязі ними скористатися. Своїми діями, поліцейський ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст..ст.278, 279 КУпАП: після висловлення ним зауважень, поліцейський пішов до свого патрульного автомобілю, виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Таким чином вважає, що були допушенні такі порушення: у постанові зазначені обставини, які не відповідають дійсності, оскільки в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень; у постанові не зазначено місце скоєння повороту без застосування попереджувальних сигналів, що унеможливлює доведення факту скоєння ним цього правопорушення; зі змісту постанови не можливо встановити за якою нормою КУпАП його притягнуто до відповідальності через нерозбірливе зазначення статті та частини статті КУпАП; його притягнуто до відповідальності однією постановою за вчинення двох окремих адміністративних порушень, що непередбачено КУпАП; поліцейський ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; поліцейський ОСОБА_2 позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП; поліцейський ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Належним чином повідомлений про час слухання справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 10.05.2017 року, відповідач - поліцейський І-ї роти І-го батальйону УПП м.Одеса лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Заперечень на позов не надіслав.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та згідно ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст. 128 КАС України, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

За таких обставин, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 12.04.2017 року відповідачем по справі було винесено постанову серії АР №176122 від 12 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до якої він 12.04.2017 року о 18 год. 25 хв. керував автомобілем Toyota Carina, номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. ОСОБА_3 та Овідіопольської дороги, здійснив рух через перехрестя на заборонений сигнал світлофора, в подальшому при русі не подав сигнали світлового покажчика поворота перед зміною полоси руху, чим допустив порушення п. п 8.7.3є, 9.2б ПДР України.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині та ін… і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.8.7.3є Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення: поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; відповідно до п.9.2б вказаних правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення, при його складанні позивач заперечував факт вчинення ним порушення, про що він надав письмові пояснення до постанови серії АР №176122 від 12.04.2017 року, відповідно до яких з адміністративним правопорушенням не згоден, ПДР не порушував: маневрування та проїзд на заборонений сигнал світлофору не здійснював. Зауважив, що інспектор доказів для ознайомлення не надав, свідків не залучав, в гр.8 постанови записав тільки наданням ним пояснення.

Доказів вчинення правопорушення (обґрунтовані пояснення позивача, пояснення свідків тощо) відповідачем не надано до суду, так само відеозапису з місця скоєння правопорушення.

У відповідності до ст.276 Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст.258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

В свою чергу, у відповідності до ст.257 Кодексу протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 3.11. Р. ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 04.10.2013 р. № 950, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3.17 Інструкції протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №176122, ухвалена поліцейським І-ї роти І-го батальйону УПП м.Одеса лейтенантом поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, не відповідає вимогам закону, є такою, що порушує права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку через порушення норм матеріального права, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не в повній мірі зясував обставини у відповідності до ст.280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, в підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення доказів не надав, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського І-ї роти І-го батальйону УПП м.Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП серії АР №176122 від 12 квітня 2017 рокуроку так, як в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6-12, 69-71,159-163, 171-2 КАС України, ч. 2 ст. 122, п. 1 ст. 247, ст. 280, ч. 1 ст. 288, ст. 293 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №176122 від 12 квітня 2017 рокувинесену поліцейським І-ї роти І-го батальйону УПП м.Одеса лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї постанови через Великомихайлівський районний суд Одеської області в апеляційний адміністративний суд Одеської області з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя О.Л.Ткачук