Справа № 264/764/17
Суддя: Харитонова Г. Л.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/764/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Сердюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що 05 грудня 2016 року на нього було складено постанову про накладання адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за адміністративними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КупАП. У встановлений строк оскаржити зазначену постанову не мав можливості, оскільки у провадженні Жовтневого районного суду м.Маріуполя на розгляді знаходилась справа про адміністративне правопорушення за ст.185 ч.1, ст.130 ч.1 КупАП та безпосередньо мала значення по відношенню до спірної постанови, оскільки позивачем не здійснювалось керування транспортним засобом. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки законних підстав для її винесення не було.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій зазначив, що позов не визнає у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутністю.

Оскільки позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та в судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.4 ст. 122, ч.6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,що 5 грудня 2016 року поліцейським Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, винесеної відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії АР № 331717 відносно ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу. Згідно зазначеної постанови, позивач 4 грудня 2016 року о 23 годині 20 хвилин керуючи транспортним засобом не включив покарзниук повороту та при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Заперечуючи проти оскаржуваної постанови, позивач зазначав,що він взагалі за кермом не перебував, постанова відносно нього винесена незаконно, в звязку з чим звернувся до суду , просив поновити йому строк та скасувати постанову серії АР № 331717 від 5.12.2016 року.

Відповідно до ст.. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач звернувся до суду 20 лютого 2017 року,тобто з порушенням зазначеного строку. Разом з тим, суд вважає поважною причину пропуску строку, та поновлює його, оскільки це має значення для захисту його законних прав прав та інтересів та з урахуванням причин пропуску строку.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.01.2017 року, яка набрала законної сили 30.01.2017 року, щодо притягнення ОСОБА_1 за ст.185 ч.1, ст.130 ч.1 КУпАП, провадження по вказаній справі закрито за відсутністю в його діях події та складу адміністративних порушень та зазначено, що факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 4 грудня 2016 року о 23 годині 20 хвилин не встановлено . (а.с.9-10).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти позову, не надав суду переконливих доказів в обґрунтування свого заперечення, тобто не спростував твердження позивача.

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставин скоєння правопорушення. Пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР відсутні; відсутні також і показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідачем жодних тверджень позивача належними засобами доказування не спростовано. Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які фактичні докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення, винесена з порушенням вимог ст. 280 КУпАП та є протиправною, отже підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122, ч.1, ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити .

Постанову серії АР № 331717 від 05.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 1 БУПП в м. Маріуполі ДПП ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження по справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду України через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції .

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г. Л. Харитонова