Справа № 398/2146/16-а(2-а/398/28/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2017 рокусправа № 398/2146/16-а(2-а/398/28/17)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційні скарги Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції та Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції Бродюк Руслани Ігорівни на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року по справі № 398/2146/16-а (2-а/398/28/17) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції Бродюк Руслани Ігорівни, Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції Бродюк Р.І. (далі по тексту - відповідач-1), Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - відповідач-2) в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 709652 від 21.06.2016 року у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, скасовано складену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Кіровограді ДПП Бродюк Р.І. постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2016 серії ПС2 №709652, якою позивача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем зафіксовано докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення. Апелянт вказував, що інспектором було зафіксовано порушено п. 3.34 Правил дорожнього руху, оскільки автомобіль здійснив зупинку з порушеннями у межах дії забороняючого дорожнього знаку. Апелянт вказував, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_2 була більше 5 хвилин, зупинка не була вимушеною, без увімкнення аварійного світлового покажчика, позивач проігнорував правила дорожнього руху та посилався на погіршення стану здоров'я без відповідних доказів, на відеофіксації з пояснень позивача вбачається, що він здійснив зупинку щоб подзвонити. Пояснення позивача, що він діяв в стані крайньої необхідності не підтверджуються. Порушення правил дорожнього руху, а саме зупинка транспортного засобу у межах дії знаку «Зупинка заборонена» вчинено позивачем навмисно та таке порушення доведене.

Також, не погодившись з постановою суду першої інстанції, апеляційну скаргу подано Інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді (місті Кропивницькому) Департаменту патрульної поліції Бродюк Р.І., в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянтом вказувалось, що суд першої інстанції помилково стягує судових збір, що сплачений позивачем з Управління патрульної поліції, оскільки позивач при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення не повинен був сплачувати судовий збір, суд першої інстанції повинен був прийняти відповідне рішення про повернення позивачу судового збору а не стягувати його з відповідача.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що ОСОБА_2 здійснив зупинку транспортного засобу посилаючись на те, що за деревами дорожній знак «зупинку заборонено» не видно. Суд першої інстанції вказував, що інспектором при складанні постанови не було надано належної правової оцінки доводам позивача, що знак «зупинку заборонено» встановлений з порушенням «Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху, Знаки дорожні, Загальні технічні умови, Правила застосування, ДСТУ 4100:2014» та не відповідає цьому стандарту, такий знак не видно водіям.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції Бродюк Р.І. 21.06.2016 року складено постанову серії ПС 2 № 709652 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, автомобіль Volkswagen Tiguan номерний знак НОМЕР_1 23.06.2016 року о 10 год. 18 хв. у м. Кіровограді по вулиці Велика Перспективна, водій ОСОБА_2 здійснив зупинку у зоні дії знака 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до відмітки на постанові ОСОБА_2 роз'яснено положення статей 307, 308 КУпАП, права, передбачені ст. 268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови. ОСОБА_2 вручено копію постанови, що підтверджується його підписом.

Встановлено, що ОСОБА_2 заперечував проти того, що 23.06.2016 року о 10 год. 18 хв. у м. Кіровограді по вулиці Велика Перспективна він здійснив зупинку транспортного засобу у зоні дії знака 3.34 «Зупинка заборонена», не заперечував, що зупинку дійсно здійснив, однак для крайньої необхідності, більше того, вказував, що знак, який знаходиться на відстані від місця де зупинив транспортний засіб, не видно через гілки дерев.

В матеріалах справи наявні фото таблиці, на яких зображено знак 3.34 «Зупинка заборонена», під знаком розміщено дорожній знак щодо пояснення дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а саме розміщено знак 7.4.1 «Час дії», який уточнює заборону зупинки. Під знаком 3.34 «Зупинка заборонена» вказано час заборони зупинки з 8.00 до 17.00 годин.

Відповідно до запису відео фіксації порушення, наданого Управлінням патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції, транспортний засіб автомобіль Volkswagen Tiguan номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку не під самим знаком «Зупинка заборонена», а на відстані, не зафіксовано чи розповсюджується на місце зупинки автомобіля, де зупинився ОСОБА_2 дія знаку «Зупинка заборонена».

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина у діях.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції Бродюк Р.І. не довела, що на місце зупинки автомобіля ОСОБА_2 розповсюджується дія знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Крім того, матеріалами справи не спростовуються твердження позивача про те, що дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» не проглядається з-за гілок дерева.

Колегія суддів критично сприймає фототаблиці інспектора, оскільки з них не вбачається дата фіксації (вручну здійснено запис 21.06.2016 року). В той час як в матеріалах справи є фототаблиці, які підтверджують той факт, що дорожній знак «Зупинка заборонена» закрито гілками дерева та такий не проглядається з частини дороги.

Згідно п. 3.4 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, заборонні знаки: «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Колегія суддів зазначає, що дія знаку «Зупинку заборонено» може бути обмежена зоною дії. Зона дії знаку «Зупинка заборонена» починається безпосередньо з того місця, де він встановлений, закінчення дії зони заборони зупинки може бути позначено додатковим знаком «Кінець всіх обмежень», або зона дії знаку «Зупинка заборонена» пояснюється додатковими знаками під ним.

У даному випадку, дія знаку «Зупинка заборонена» обмежено лише у часі, не позначено його дію у виразі довжини, тобто до першого повороту, що не можливо встановити з наданих відеодоказів.

У постанові серії ПС 2 № 709652 у справі про адміністративне правопорушення інспектором вказано, що ОСОБА_2 порушено п. 15.9 Правил дорожнього руху без зазначення підпункту.

Згідно п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

У оскаржувані постанові Інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції Бродюк Р.І. не вірно роз'яснено ОСОБА_2 в чому полягає його порушення, не вказано який підпункт пункту 15.9 Правил дорожнього руху ним порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відносно доводів апеляційної скарги Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді (місті Кропивницькому) Департаменту патрульної поліції Бродюк Р.І., щодо відшкодування позивачу судових витрат за рахунок Управління патрульної поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з преамбулою Закону України «Про судовий збір» Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Нормами КУпАП встановлено, що спори про оскарження постанов про адміністративні правопорушення розглядаються з урахуванням особливостей цього Кодексу. Однією з процесуальних особливостей КУпАП є те, що позивачі при оскарженні постанов про адміністративні правопорушення звільнені від сплати державного мита, тобто звільняються від всіх передбачених витрат пов'язаних з оскарженням постанов.

Дійсно, позивачі при оскарженні постанов про накладення адміністративного стягнення звільнені від сплати судового збору.

Однак ОСОБА_2 судовий збір при поданні позову до суду було сплачено у розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією. Судовий збір було сплачено, отже позивачем здійснено судові витрати.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Законом України «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору у разі помилкової його сплати. Також ОСОБА_2 не звертався до суду першої інстанції щодо здійснення повернення йому коштів. Навпаки, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 понесено судові витрати при оскарженні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд першої інстанції присудив підтверджені судові витрати ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції та Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції Бродюк Руслани Ігорівни - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року по справі № 398/2146/16-а (2-а/398/28/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно вимог статей 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий