Справа № 601/2213/16
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року № 876/4829/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Кременецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кременецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі Кременецьке ОУПФ), в якому просив визнати неправомірним рішення комісії по контролю за призначенням та виплатою пенсії Управління пенсійного фонду в Кременецькому районі Тернопільської області за № 2813/02 від 31 жовтня 2016 року та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах як особі, яка була зайнята повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України з 27 січня 1987 року до 5 червня 2000 року.

Постановою від 13 березня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області позов задовольнив.

Визнав за ОСОБА_1 право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також суд визнав неправомірним рішення № 2813/02 від 31 жовтня 2016 року комісії по контролю за призначенням та виплатою пенсії Управління пенсійного фонду в Кременецькому районні Тернопільської області та зобовязав Кременецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 як особі, яка була зайнята повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, з 27 січня 1987 року до 5 червня 2000 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Кременецьке ОУПФ оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою відповідач обґрунтовує тим, що згідно запису в трудовій книжці та пільгової довідки №22 від 04.02.2016 року ОСОБА_1 працював на посаді терміста на ВАТ "Кремзвент" з 27.01.1987 року по 05.06.2000 року. Наказом по підприємству № 16-В від 08.07.1999 не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2 терміста. Висновком Державної експертизи умов праці, щодо якості проведеної атестації ВАТ ,,Кремзвент № 114/05 від 19.07.1999 не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення термісту. Згідно довідки ВАТ ,,Кремзвент атестація посад, робота на яких дає право на пільгову пенсію за Списком № 2, була вперше проведена в 1999 році.

У звязку з не підтвердженням результатів атестації права на пільгову пенсію за Списком № 2 працівникам професії «Терміст», позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 народився 05 червня 1961 року.

З 27.01.1987 року по 05.06.2000 року позивач працював на посаді терміста 4 (четвертого) розряду інструментального відділу. На підставі наказу 17-к. від 05 червня 2000 року ОСОБА_1 тимчасово переведений контролером з відділу охорони та 15.11.2000 року був звільнений за ст.36 п.1 КЗпП України за згодою сторін.

31 жовтня 2016 року позивач звернувся відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак, рішенням комісії для розгляду спірних питань повязаних з призначенням пенсій Кременецького ОУПФ від 31.10.2016 року №2813/02 йому відмовлено в призначенні пільгової пенсії. За результатами проведеної перевірки наявних первинних документів за період роботи з 27.01.1987 року по 05.06.2000 року в ВАТ «Кремзвент» та завірених копій наказів по Кременецькому дослідному спеціалізованому заводу про нагородження, присвоєння розрядів, надання відпусток за 1989, 1993, 1999 роки, беручи до уваги факт викрадення первинних документів, які б підтверджували роботу на посаді терміста до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах позивачу зараховано 2 роки 11 місяців 5 днів, а відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідно мати не менше 12 років 6 місяців стажу на роботі із шкідливими і важкими умовами праці.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції суд критично оцінив наказ ВАТ Кременецький завод вентиляційного обладнання «Кремзвент» № 16 В від 08 липня 1999 року про не підтвердження права на пільгову пенсію за списком № 2 працівникам професій 2150400 а 19100 терміст. Даний наказ не містить вказівки на відділення заводу, в яких не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2 професії терміста. Крім того, сторонами не подано, а судом не здобуто доказів наявності висновків державної експертизи умов праці, на підставі яких видався даний наказ про не підтвердження права на пільгову пенсію працівникам на посаді терміста. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави зарахувати позивачу періоди роботи на посаді терміста в Кременецькому дослідному спеціалізованому заводі, який 25.10.1998 року було перейменовано у ВАТ «Кремзвент», з 27.01.1987 року по 05.06.2000 року до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та в зв'язку з цим визнати неправомірними дії відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 13 п. б Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок проведення атестації) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14 та від 14.04.2015 у справі № 21-383а14.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом по підприємству № 16-В від 08.07.1999 року не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2 робоче місце терміста.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустив порушення норм процесуального права, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Кременецького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2017 року у справі № 601/2213/16 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кременецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Постанова в повному обсязі складена 29 травня 2017 року.