Справа № 695/470/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/470/17 Головуючий у 1-й інстанції: Середа Л.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання протиправною відмови Управління у призначенні пенсії за віком з 01.10.2016 року;

- зобов'язання Відповідача призначити та виплатити Позивачу пенсію за віком, починаючи з 01.10.2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2017 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право на призначення пенсії за віком Позивачем набуто 01.10.2016 року, останній день тримісячного строку - 01.01.2017 року був святковим, а 02.01.2017 року - вихідним, то звернення із заявою про призначення пенсії 03.01.2017 року відбувалося у межах встановленого законом тримісячного строку.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що спричинило постановлення помилкового рішення. Наголошує на неврахуванні судом першої інстанції факту звернення Позивача із заявою про призначення пенсії після трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалася за їх відсутності у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2), звернувся до начальника Управління із заявою від 10.10.2016 року (а.с. 3), в якій просив письмово повідомити про відмову у позитивному вирішенні питання про можливість подання заяви про призначення пенсії 01.01.2017 року у зв'язку з тим, що цей день є вихідним для Управління та всіх поштових відділень.

Листом від 14.10.2016 року №9247/02 (а.с. 4) Відповідач повідомив Позивача про те, що 01.01.2017 року є вихідним та святковим днем, а відповідно до ст. 71 КЗпП України робота у вихідні дні забороняється. Крім того, Управління з посиланням на приписи ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначило, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зі змісту заперечень Відповідача вбачається, що 03.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком, яка йому була призначена з 03.01.2017 року згідно рішення від 16.01.2017 року.

Крім іншого, Позивачем 03.01.2017 року до Відповідача подано заяву (а.с. 5), в якій останній просив випалити пенсію за три місяці з 01.10.2016 року у зв'язку з тим, що останній день строку подання заяви на призначення пенсії за віком (01.01.2017 року) був святковим, а 02.01.2017 року - вихідним.

Листом від 17.01.2017 року №467/10 (а.с. 6) Управління повідомило ОСОБА_2 про відсутність підстав для призначення пенсії 01.10.2016 року, оскільки заява про призначення пенсії за віком подана поза межами передбаченого ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тримісячного строку.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з приписів ст. ст. 19, 92 Конституції України, ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 67, 73 Кодексу законів про працю України, ст. 254 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки тримісячний строк звернення із заявою про призначення пенсії за віком припадав на святковий та вихідний день, а відтак його закінчення відбувалося у перший робочий день, що слідує за останнім.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на наступне.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно п. 1.7 розділу І Порядок №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено раніше, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону, 01.10.2016 року. Отже, три місяці з дня досягнення Позивачем пенсійного віку сплинуло 01.01.2017 року.

Відповідно до ст. 73 Кодексу законів про працю України 1 січня - Новий рік - є святковим днем. При цьому, згідно ч. 3 ст. 67 КЗпП України у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

Тобто, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що 01.01.2017 року та 02.01.2017 року були святковим та вихідним днями відповідно.

При цьому, судовою колегією враховується, що відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Відтак, оскільки чинним пенсійним законодавством не регламентовано правила обчислення строків, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що останнім днем тримісячного строку, передбаченого ст. 45 Закону, який бере свій початок 01.10.2016 року, було саме 03.01.2017 року. Отже, звернення ОСОБА_2 із заявою про призначення пенсії за віком 03.01.2017 року відбувалося у межах тримісячного строку, що свідчить про наявність в останнього права на призначення пенсії за правилами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі та визначаючи, що пенсія повинна бути призначена Позивачу з 01.10.2016 року, суд першої інстанції не врахував такого.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, оскільки днем досягнення ОСОБА_2 пенсійного віку є 01.10.2016 року, то пенсія за правилами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону повинна бути призначена з 02.10.2016 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

За таких обставин, постанова суду від 20.03.2017 року підлягає зміні в частині дати, з якої Управління повинно здійснити призначення та виплату пенсії Позивачу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте ухвалив судове рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про перерахунок пенсії Позивача було допущено помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2017 року - змінити, вказавши, що датою, з якої необхідно здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_2, є 02 жовтня 2016 року.

Доповнити постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2017 року новим абзацом такого змісту: «У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.».

В іншій частині постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.