Справа № 369/2018/17
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2018/17
Провадження № 2-а/369/126/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Києво- Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобов»язати вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як безпосередній учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, згідно наказу №13 від 27.10.1986 року Боярського автотранспортного підприємства 13245 Київського обласного управління авторанспорта Міністерства автомобільного транспорта УССР і був задіяний на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок участі в роботах по ліквідації на Чорнобильській АЕС він отримав 2-гу групу інвалідності довічно яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК.

Позивач зазначає, що з метою реалізації свого права, у січні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про встановлення статусу та видачі посвідчення інваліда війни. До заяви додав довідку медико-соціальної експертної комісії, в які й зазначена група та причина інвалідності, та документи, які підтверджують участь позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань цивільної оборони.

Розглянувши його заяву відповідач 25 січня 2017 року повідомив позивача про те, що вищевказана заява задоволенню не підлягає. Конкретних причин відмови відповідач у листі не вказав. Позивач вважає, що такими діями відповідач грубо порушує норми чинного законодавства.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства позивач просив суд визнати дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1,у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни протиправними. Зобов'язати відповідача встановити ОСОБА_1, статус та видати посвідчення інваліда війни.

У судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності.

Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації в судове засідання свого представника не направив, направив на адресу суду письмові пояснення, в яких просив суд розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 отримав другу групу інвалідності довічно, яка повязана з виконанням робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК.

У відповідності до п. 9 частини ІІ ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено Постановою КМУ від 12.05.1994 року № 302, позивач має право на статус та посвідчення інваліда війни.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону він спрямований на захист ветеранів війни в тому числі шляхом надання їм пільг, переваг та соціальних гарантій, з урахуванням стану здоровя.

З огляду на ч. 2 ст. 4 цього Закону до ветеранів війни належать учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни.

Пунктом 9 частини 2 ст. 7 Закону визначено що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Судом установлено, що у січні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення йому статусу та видачі посвідчення інваліда війни до якої додав ряд документів, які підтверджують його участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань цивільної оборони.

Відповідачем, листом № 171 від 25.01.2017 року відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на те, що позивачем не надано документів, які підтверджують її участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони.

Як вбачається з письмових пояснень Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації в архіві Департаменту, під грифом «обмеження доступу», наявні Розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області з питань ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видані починаючи з 26 квітня 1986 року.

Зазначені розпорядчі документи начальника ЦО Київської області містять прямі вказівки щодо організації заходів Цивільної оборони, завдання з цього приводу всім службам Цивільної оборони Київської області, а також обласним організаціям та установам. При цьому вони не містять відомостей щодо залучення до цих робіт конкретних підприємств та окремих громадян.

Вказані дії відповідача, суд знаходить протиправними, оскільки в даному випадку є всі підстави передбачені законом для встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення, що також підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 4,7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 94, 158-163, 167 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу у видачі посвідчення інваліда війни - протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати йому посвідчення інваліда війни.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання сторонами її копії.

Суддя Д.Д.Усатов