Справа № 817/1832/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 р.Р і в н е 817/1832/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 виробничо-комерційної фірми "Фіалка"
до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_2 виробничо-комерційна фірма "Фіалка" (далі - ПВКФ "Фіалка") звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 №.

В обґрунтування позову позивач заперечує порушення порядку формування податкового кредиту з податку на додану вартість в січні-лютому 2015 року. Вказує, що відповідно до ч.1 ст. 58 ОСОБА_3 України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначає, що контролюючий орган неоднозначно (множинно) трактує норми п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України. У зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.81-82), в якому зазначає, що висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту звітних (податкових) періодів, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно.

Представник відповідача ОСОБА_4 прибула в судове засідання призначене на 21.04.2017. Судом поставлено на обговорення питання щодо розгляду справи у порядку письмового провадження. Представник відповідача не заперечила проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи клопотання позивача, заслухавши думку представника відповідача, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та письмове заперечення, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79, п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, уповноваженою особою ОСОБА_1 ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ПВКФ "Фіалка" () з питань правомірності формування підприємством податкового кредиту за рахунок накладних минулих періодів та накладних, які несвоєчасно зареєстровані у ЄРПН по декларації за січень та лютий 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 22.07.2016 № 145/17-12-12/30207687 (а.с.7-10), у висновках якого зазначено, що дані позапланової невиїзної документальної перевірки свідчать про заниження підприємством позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту звітних (податкових) періодів, а саме січнялютого 2015 року, внаслідок чого збільшено суму, що за результатами звітного (податкового) періоду січень 2015 року підлягає сплаті податку до бюджету (р.18) на 17974,00грн., збільшено суму, що за результатами звітного (податкового) періоду січень 2015 року підлягає сплаті податку до бюджету (р.18) на 86004,00грн.

На підставі акта перевірки від 22.07.2016 №145/17-12-12/30207687 ОСОБА_1 ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.08.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на 129973,00грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 103978,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 25995,00грн. (а.с.11).

Не погодившись з вказаним рішенням контролюючого органу позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд зазначає наступне.

За даними акта перевірки від 22.07.2016 №145/17-12-12/30207687 ПВКФ "Фіалка" порушено п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту за січень-лютий 2015 року на суму ПДВ 20590,10грн., сформованого в січні за рахунок накладних минулих періодів та завищено суму податкового кредиту у лютому 2016 року на суму ПДВ 83387,50грн., сформованого за рахунок накладних, які несвоєчасно зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту січня 2015 року (згідно з Додатком 5 розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до декларації з ПДВ за січень 2015 року) включено податкові накладні виписані у грудні 2014 року на загальну суму ПДВ 17974,15грн., в тому числі:

за податковою накладною №66 від 24.12.2014 (ПП "Інформаційно-Консалтингова група") на суму ПДВ 5633,34грн.,

за податковою накладною №762 від 31.12.2014 (ПП "Торгівельна Компанія Укр-Петроль") на суму ПДВ 4333,33грн.,

за податковою накладною №30 від 02.12.2014 (ТОВ Підприємство "Акорд-С") на суму ПДВ 3773,83грн.,

за податковою накладною №29 від 29.12.2014 (ТОВ фірма "Екомедтех") на суму ПДВ 2401,60грн.,

за податковою накладною №29 від 30.12.2014 (ТОВ "Торговий Дім Гольфстрім") на суму ПДВ 826,42 грн.,

за податковою накладною №7103030 від 29.12.2014 (ТОВ "Астеліт") на суму ПДВ 313,73 грн.,

за податковою накладною №59 від 22.12.2014 (ФОП ОСОБА_5) на суму ПДВ 49,33грн.,

за податковою накладною №218 від 31.12.2014 (ТОВ "фірма Інфоком") на суму ПДВ 12,90 грн. (а.с.35-52).

До складу податкового кредиту лютого 2015 року (згідно з Додатком 5 розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до декларації з ПДВ за лютий 2015 року) включено податкові накладні виписані у грудні 2014 року на загальну суму ПДВ 2616,60грн., а саме за податковою накладною №42 від 23.12.2014 (ТОВ "Рона інжиніринг") на суму ПДВ 2616,60 грн. (а.с.53).

Також судом встановлено, що до складу податкового кредиту лютого 2015 року (згідно з Додатком 5 розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до декларації з ПДВ за лютий 2015 року) включено податкові накладні виписані постачальниками на загальну суму ПДВ 83387,5грн., які зареєстровані в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, а саме:

за податковою накладною №2 від 27.02.2015 (ФОП ОСОБА_6В.) на суму ПДВ 9800,00грн. дата виписки 27.02.2015, дата реєстрації в ЄРПН 18.03.2015,

за податковою накладною №1 від 27.02.2015 (ФОП ОСОБА_6В.) на суму ПДВ 25060,00грн. дата виписки 26.02.2015, дата реєстрації в ЄРПН 17.03.2015,

за податковою накладною №2 від 27.02.2015 (ФОП ОСОБА_7В.) на суму ПДВ 48527,50грн. дата виписки 27.02.2015, дата реєстрації в ЄРПН 17.03.2015 (а.с.54-70).

Як встановлено з акта перевірки, в основу висновків контролюючого органу про те, що всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року, покладено приписи п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в редакції згідно із Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, що набрав чинності 01.01.2015, а саме: "суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно".

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 58 ОСОБА_3 України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, дія пункту 198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції згідно із Законом №71-VIII) поширюється до податкових накладних, виписаних лише після 01 січня 2015 року.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2015 року), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

У відповідності до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2015 року) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2015 року) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2015), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту січня - лютого 2015 року суми ПДВ за податковими накладними, які виписані постачальниками товарів в грудні 2014 року.

Щодо висновків відповідача про порушення позивачем норм п.198.6 ст.198 ПК України в результаті включення до складу податкового кредиту лютого сум ПДВ за податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних із порушенням терміну реєстрації судом зазначається наступне.

Відповідно до пп."а" п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту.

Абзацом 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

У свою чергу, за змістом пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), в разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за загальним правилом право на віднесення платником податку сум ПДВ до складу податкового кредиту виникає станом на дату отримання товарів/послуг або на дату списання коштів на їх оплату.

Суми ПДВ віднесені до складу податкового кредиту повинні бути підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, чинна на час виникнення спірних правовідносин редакція Податкового кодексу прямо не ставить можливість віднесення таких до складу податкового кредиту виключно того звітного періоду, в якому було проведено реєстрацію податкової накладної.

За змістом п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, пункт 198.6 статті 198 у взаємозв'язку з нормами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) надає право платнику податку на включення до податкового кредиту сум ПДВ, якщо станом на момент подання такої декларації і на момент проведення перевірки податкові накладні є зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду.

Згідно з нормами п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відповідно до ст.61 ОСОБА_3 України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії (ст.8).

З огляду на наведене, позивач не може нести юридичну відповідальність у вигляді визначення йому податкових зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій за недотримання його контрагентом норм Податкового кодексу України, зокрема, дотримання термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 11.08.2016 не відповідає критеріям правомірності, установленим в статті 2 КАС України, прийняте необґрунтовано, без урахування фактичних обставин справи, а відтак порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 11.08.2016.

Присудити на користь позивача ОСОБА_2 виробничо-комерційної фірми "Фіалка" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір в сумі 1949,60грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.