Справа № 824/290/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про передачу адміністративної справи

з одного адміністративного суду до іншого

24 травня 2017 р.' м. Чернівці справа № 824/290/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Муляр Т.В., Трачук Т.М.

розглянув у відкритому попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3

до Управління ДМС у Чернівецькій області

про скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Республіки Азербайджан звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- скасувати п. 3 Рішення №21 від 15.05.2017 р. начальника міського відділу Управління ДМС у Чернівецькій області Тютюника І.П., затвердженого 15.05.2017 р. начальником Управління ДМС у Чернівецькій області Вербицьким В.М., яким йому заборонено в'їзд на територію України строком на три роки;

- зупинити до закінчення розгляду справи по суті та вступу Постанови суду в силу, дію п. 2 Рішення №21 від 15.05.2017 р. начальника міського відділу Управління ДМС у Чернівецькій області Тютюника І.П. затвердженого 15.05.2017 р. начальником Управління ДМС у Чернівецькій області Вербицьким В.М., яким його зобов'язано покинути територію України до 23.05.2017 р.

Представник позивача в попередньому судовому засіданні вказував, що оскільки Першотравневим районним судом м. Чернівці повернуто позовну заяву ОСОБА_3 для подання до належного суду, вважає що вказану справу необхідно розглядати в Чернівецькому окружному адміністративному суді.

Представники Управління ДМС у Чернівецькій області в попередньому судовому засіданні вказували, що даний спір підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Як вбачається із спеціалізованої програми Діловодство спеціалізованого суду, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.05.2017 р. у справі № 824/281/17-а позовну заяву ОСОБА_3 до Управління ДМС у Чернівецькій області про скасування п. 3 Рішення №21 від 15.05.2017 р. та зупинення дії п. 2 цього ж Рішення, повернуто позивачу з зв'язку з непідсудністю даного спору Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.05.2017 р. у справі №725/2122/17, позовну заяву ОСОБА_3 до Управління ДМС у Чернівецькій області про скасування п. 3 рішення №21 від 15.05.2017 р. про примусове повернення з України та зупинення дії п. 2 цього Рішення, повернуто позивачу для подання до належного суду.

23.05.2017 р. позивач повторно звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління ДМС у Чернівецькій області про скасування п. 3 Рішення №21 від 15.05.2017 р. про примусове повернення з України, яким йому заборонено в'їзд на території України строком на три роки та зупинення дії п. 2 цього Рішення.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вказана стаття конституції не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування можуть бути оскаржені, а тільки встановлює принцип, відповідно до якого в суді можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії або бездіяльність (абз. 9 п.2 мотивувальної частини від 25.11.1997 р. у справі №6-зп за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України (справа громадянки ОСОБА_8 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи). Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено, або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інше ущемлення прав та свобод (п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України у справі №9-зп за зверненням громадян ОСОБА_9, ОСОБА_10 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України від 25.12.1997 р.).

У відповідності до ч. 6 ст. 6 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни та юридичні особи України.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України, з метою забезпечення права позивача на судовий захист, суд прийшов до висновку про відкриття провадження у справі та призначення справи до попереднього судового засідання.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов'язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань; основи організації та діяльності адвокатури.

Відповідно до ст. 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (ст. 17 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правила предметної підсудності регламентовані положеннями ст. 18 КАС України та визначають, адміністративний суд якої ланки розглядатиме адміністративну справу у першій інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо:

- примусового повернення іноземців та осіб без громадянства в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

- примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

- затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України;

- продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України;

- затримання іноземців та осіб без громадянства до вирішення питання про визначення їх біженців або особами, які потребують додаткового захисту в Україні.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" від 25.06.2009 р. № 1 вказано, що адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України предметно підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам (пункт 6 частини першої статті 18 КАС України).

За таких приписів судам необхідно враховувати, що адміністративні справи, перераховані в ч. 1 ст. 183-5 КАС України, територіально підсудні також місцевим загальним судам як адміністративним судам за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Суд зауважує, що хоча Законом України від 19.05.2016 р. № 1379-VIII виключено ст. 183-5 КАС України та доповнено цей Кодекс ст. 183-7, їх зміст в частині підсудності адміністративних справ цієї категорії не змінився, тому, на переконання суду, незмінним залишається і розуміння їх предметної підсудності місцевим загальним судам як адміністративним.

Так, ч. 1 ст. 183-7 КАС України встановлено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем пред'явлено позов про скасування п. 3 рішення №21 від 15.05.2017 р. про примусове повернення з України, яким його примусово повернуто з України, зобов'язано покинути територію України у термін до 23.05.2017 р. та заборонено в'їзд на територію України строком на 3 роки.

Враховуючи вищевикладене та виходячи із предмету спору, суд прийшов до переконання, що даний спір не підсудній Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Суд звертає увагу на те, що порушення правил предметної підсудності є підставою для висновку про розгляд і вирішення справи неповноважним складом суду, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України обумовлює скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 р. в справі №820/294/17-а в аналогічних правовідносинах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Оскільки дана справа предметно підсудна Першотравневому районному суду м. Чернівці, відтак вона підлягає передачі до нього.

Відповідно до ч. 8 ст. 22 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 92 Конституції України, ст. ст. 4, 6, 17, 18, 22, 111, 121, 160 - 167 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу № 824/290/17-а за позовом ОСОБА_3 до Управління ДМС у Чернівецькій області про скасування рішення до Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Ухвала суду першої інстанції, згідно із ч.1 та 3 ст. 254 КАС України, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3, 7 ст. 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.К. Левицький