Справа № 804/8538/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 р. Справа № 804/8538/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е.,
представника відповідача: Колупаєва О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Урожай Дніпро»
до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки камеральної перевірки податкової звітності ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» з податку на додану вартість за червень 2014 року, викладені в акті №199/151/38199252 від 20.01.2015р., згідно з якими позивачем пропущено строк, встановлений п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, протягом якого за ним зберігалося право у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту, а саме: 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. Однак, на думку позивача, ним такий строк пропущено не було, оскільки первинно податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2014 року подавалася ним 20.07.2014р. та відповідно до квитанції №2 є прийнятою, тому виходити при обчисленні встановленого п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України строку слід саме з цієї дати, а не з дня повторної подачі цієї декларації 12.01.2015р.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2014 року фактично подавалася ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» тричі, а саме: 20.07.2014р., 29.12.2014р та 12.01.2015р., при цьому подані 20.07.2014р. та 29.12.2014р. податкові декларації не були визнані податковою звітністю, у зв'язку із чим позивачем було пропущено строк, встановлений п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, протягом якого за ним зберігалося право у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту, який у даному випадку сплив 19.09.2014р..
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів слідує, що ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» первинно направило податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року 20.07.2014 року засобами телекомунікаційного зв'язку до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Листом від 21.07.2014 року за вих. №21/07 ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» надано до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська підтверджуючі документи до податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2014 року, а саме копії: податкової накладної від 30.06.2014 року №235, від 30.06.2014 року №273, Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних від 30.06.2014 року №20175014, акту виконаних робіт від 30.06.2014 року №191, платіжних доручень від 02.06.2014 року №176, №174, від 10.06.2014 року №196, від 11.06.2014 року №205, від 12.06.2014 року №211.
Разом з тим, ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» за вих. №12/01 від 12.01.2015 року направлений лист до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області з проханням декларацію з ПДВ за червень 2014 року, відправлену в електронному вигляді 29.12.2014 року, вважати «до відома» у зв'язку із програмною помилкою.
До вищевказаної податкової декларації позивачем подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (додаток 8).
Судом також встановлено, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» за червень 2014 року.
За результатами перевірки складено акт №199/151/38199252 від 20.01.2015р., яким встановлено порушення позивачем вимог п.198.6 ст.198 та п.201.10 ст.201 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту на суму 1122932,00грн.
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Відповідно до п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Податкова декларація відповідно до п.49.3 ст.49 ПК України подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п.п.49.18 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, п.201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.
У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
З аналізу вищевказаних норм слідує, що граничним терміном подання декларації з ПДВ червень 2014 року є 21.07.2014р., а податкові накладні, виписані в червні 2014р. та незареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, мають бути відображені в податковій звітності до 19.09.2014р.
При цьому, як зазначалося раніше, позивачем неодноразово було подано податкові декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року, зокрема, від 20.07.2014р., від 28.07.2014р., від 29.12.2014р. та від 12.01.2015р., в яких позивачем було включено до складу податкового кредиту червня 2014 року суми ПДВ у розмірі 1122932,00грн. за податковими накладними, виписаними ПАТ «Хліб» та не зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому податкові декларації з ПДВ за червень 2014 року від 20.07.2014р. та від 28.07.2014р. контролюючим органом не визнано податковою звітність у зв'язку із порушенням позивачем п.48.3 ст.48 ПК України, а податкову декларацію від 29.12.2014р. позивач відкликав самостійно власним листом, що ним не заперечується.
За результатами розгляду означеної справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено постанову від 14.04.2016р., якою було частково задоволено адміністративний позов ТОВ «Золотий Урожай Дніпро», а саме:
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
З огляду на вищезазначене, станом на теперішній час існує дві декларації з ПДВ за червень 2014 року ТОВ «Золотий Урожай Дніпро», в яких позивач відніс до складу податкового кредиту червня 2014 року суми ПДВ у розмірі 1122932,00грн. за податковими накладними, виписаними ПАТ «Хліб» та не зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та до яких долучено Додаток №8, а саме: податкові декларації від 20.07.2014р. та від 12.01.2015р., і жодну з них позивач не відкликав.
При цьому до податкової декларації з ПДВ за червень 2014 року від 20.07.2014р. копії документів на підтвердження реальності господарської операції з ПАТ «Хліб», передбачені п.201.10 ст.201 ПК України, не подавалися, вони були подані до цієї декларації додатково листом ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» від 21.07.2014р. №21/07, однак, на 16 аркушах.
Водночас, до податкової декларації з ПДВ за червень 2014 року від 12.01.2015р. копії документів на підтвердження реальності господарської операції з ПАТ «Хліб», передбачені п.201.10 ст.201 ПК України, були подані на 50 аркушах.
При цьому камеральній перевірці, за результатами якої винесено спірне податкове повідомлення-рішення, підлягала саме декларація з ПДВ за червень 2014 року від 12.01.2015р. з додатками, що і відображено в акті перевірки №199/151/38199252 від 20.01.2015р., тому контролюючим органом, з урахуванням положень п.201.10 ст.201 ПК України, вірно визначено, що позивачем у такому випадку суми ПДВ у розмірі 1122932,00грн. за податковими накладними, виписаними ПАТ «Хліб» та не зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, включені до складу податкового кредиту червня 2014 року податковою декларацією від 12.01.2015р. з порушенням встановленого законом 60-денного строку (після 19.09.2014р.).
Як наслідок, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, винесене саме за результатами перевірки щодо поданої позивачем декларації з ПДВ за червень 2014 року від 12.01.2015р., є правомірним та скасуванню не підлягає.
Крім того, суд зауважує, що податкова декларація позивача з ПДВ за червень 2014 року від 20.07.2014р. та додані до неї документи, що за результатами судового оскарження, є прийнятою податковою звітністю, та в якій ТОВ «Золотий Урожай Дніпро» також задекларовано податковий кредит у сумі 1122932,00грн. за податковими накладними, виписаними ПАТ «Хліб» та не зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючим органом не перевірялася, а вказані у ній показники податкового кредиту не зменшувались.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.94 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Урожай Дніпро» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова