Справа № 560/1395/16-а
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №560/1395/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання рішення протиправним,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області та просить визнати рішення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області №78/02-2 від 08 грудня 2016 року по відмові в проведенні перегляду призначеної пенсії з врахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправним. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на час подання позову з оплати судового збору у розмірі 1152,40 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 09 вересня 2016 року набрала законної сили постанова Зарічненського районного суду Рівненської області від 28.07.2016 року у справі №561/417/16-а, якою визнано рішення Зарічненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області щодо виплати позивачу пенсії за період із 01 березня по 31 травня 2016 року в розмірі 85 процентів раніше призначеної пенсії протиправним та зобов'язано зробити перерахунок та виплату пенсії за вказаний період. Однак, згідно повідомлення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 24.10.2016р. №1114/10-2 та виписки банку, після набрання рішенням суду законної сили та при тих же обставинах, позивачу продовжувалась виплата призначеної пенсії із 85 процентним обмеженням.

Позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії. У зв'язку з цим протоколом від 15.12.2008 року, на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому призначено пенсію за віком із 03 жовтня 2008 року. Визначення основної пенсії проведено за частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Після ознайомлення представником позивача із матеріалами пенсійної справи позивача, ним було встановлено, що відповідачем не було враховано право позивача, як потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, на пільги по визначенню стажу, які дають йому право на призначення пенсії в повному розмірі та на надбавку за перевищення такого стажу в розмірі 1 відсотка від середньої заробітної плати з яких обчислено пенсію, передбачених частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

25 листопада 2016 року представник позивача звернувся із заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеної пенсії, відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На що 08 грудя 2016 року, отримав рішення про відмову у перерахунку призначеної пенсії через відсутність підстав для застосування пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До початку розгляду справи від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до початку розгляду справи, надійшло заперечення проти позову, де зазначено, що нарахування пенсії позивачу проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зниженням пенсійного віку, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Підстав для застосування ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не було. Крім того, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 3, про що свідчить копія посвідчення НОМЕР_1 (а.с.11).

Згідно копії протоколу №10719 від 15 грудня 2008 року ОСОБА_3 було призначено з 03 жовтня 2008 року пенсію за віком, на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Загальний стаж позивача складає 35 років 6 місяців 17 днів. Визначення основної пенсії проведено за частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.52 ).

25 листопада 2016 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної ОСОБА_3 пенсії за віком, у зв'язку з протиправним позбавленням його права на пільги, визначені частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за весь період, починаючи із дати призначення, тобто з 03 жовтня 2008 року (а.с.24). Натомість листом №78/02-2 від 08 грудня 2016 року, в проведенні такого перерахунку, було відмовлено з посиланням на відсутність підстав для застосування пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.25-26).

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 15 Закону №1788-ХІІ перебачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно ст. 25 Закону № 1058-IV, коефіцієнт страхового стажу також обчислюється за формулою, з врахуванням таких показників, як сума місяців страхового стажу та величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Статтею 40 Закону № 1058-IV передбачено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 цієї статті, в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата для обчислення пенсії визначається за формулою, в якій враховуються наступні показники: середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць, страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).

Беручи до уваги, що Законом № 1058-ІV передбачено можливість обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про застосування при перерахунку пенсії позивачу норм ч.1 ст.27 Закону № 1058-ІV є обґрунтованими.

Відповідно до ч.2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадянам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Порядок перерахунку пенсій Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлений, що є підставою для застосування судом аналогії закону на підставі ч.7 ст. 9 КАС України. Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування".

Особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік.

Отже, дії відповідача щодо відмови в задоволенні заяви від 25.11.2016 року про перерахунок пенсії позивачу, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок перерахунку пенсії Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеного законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Згідно із цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини 2 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тому, позивачу як особі потерпілому від внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, якому призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Отже, на момент, перерахунку пенсії Відповідачем неправомірно було визначено доплату до пенсії за понаднормативний стаж 35 років, оскільки таку доплату слід було встановити за понаднормативний стаж 20 років. У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином суд приходить до висновку, що пенсія має нараховуватися та обчислюватися згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при цьому, розрахунок понаднормового стажу, слід обчислювати виходячи з величини 20 років для чоловіків і за кожен рік роботи понад встановлений 20-ти річний стаж збільшувати пенсію на 1% заробітку але не вище 75 % заробітку.

Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 1152,40 грн. то слід зазначити наступне.

Згідно п. 4 ч. 2 ст.87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було проведено оплату послуг за надання виписки банком по руху коштів на рахунку на який надходять пенсійні виплати в розмірі 50,00 грн., про що свідчить копія квитанції від 26.12.2016 року в сумі 50,00 грн. (а.с.27), тому вказані витрати, підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент подачі позивачем адміністративного позову, за подання позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн., як за дві вимоги немайнового характеру, хоча фактично у такому позові була лише одна вимога немайнового характеру і повинен він був заплатити лише 551,20 грн.

Окрім того, позивачем було подано на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог, де він просить стягнути з відповідача 88,00 грн. надміру переплаченого судового збору. Однак, вказану суму позивач також не повинен був платити.

Таким чином, позивачем загалом було переплачено 639,20 грн. (551,20 грн. + 88,00 грн.) судового збору, проте вказана суму не може бути стягнута з відповідача, оскільки правові засади повернення судового збору, який був позивачем внесений у більшому розмірі, визначені Законом України «Про судовий збір», а тому стягненню з позивача підлягає лише 551,20 грн. з витрат по оплаті судового збору та 50,00 грн. витрат, пов'язаних з розглядом справи, а загалом 601,20 грн. (551,20 грн. + 50,00 грн.), решта витрат може бути повернута судом зазаявою позивача, або ж його представника.

На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати рішення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області №78/02-2 від 08 грудня 2016 року по відмові ОСОБА_3 в проведенні перегляду призначеної пенсії з врахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправним.

Стягнути із Зарічненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області (смт. Зарічне вул. Лесі Українки, 3, Рівненської області, ) на користь ОСОБА_3 601,20 грн. (шістсот одну гривню двадцять копійок) понесених судових витрат, шляхом їх безспірного списання у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Зарічненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк, з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова