Справа № 804/5986/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 р. Справа № 804/5986/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" до Дніпропетровської митниці ДФС за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейсткої служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації і рішення щодо коригування митної вартості товарів, стягнення надмірно сплаченої до бюджету суми,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" (далі-ТОВ «Дніпрохим», підприємство, декларант, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейсткої служби України у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо:

скасування картки відмови у прийнятті митної декларації Дніпропетровської митниці ДФС №110070001/2016/00014 від 18.03.2016р.;

визнання протиправним та скасування рішення щодо коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС №110000011/2016/300022/2 від 18.03.2016р.;

стягнення з Дніпропетровської митниці ДФС на користь ТОВ «Дніпрохим» надмірно сплаченої до бюджету суми 36 974, 46 грн.

Представник позивача, що прибула у судове засідання, позов підтримала та надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача не було жодних законних підстав визначати митну вартість за іншим методом, ніж за методом вартості операції, що був заявлений позивачем у ДМВ та ВМД №11007001/2016/302856 від 14.03.2016р. Подані ТОВ «Дніпрохим» до Дніпропетровської митниці ДФС для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару документи не містили в собі розбіжності, та не мали наявних ознак підробки, навпаки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари. На думку позивача, всі зауваження відповідача не свідчать про дійсну наявність розбіжностей і не доводять наявність підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Таким чином, позивач вважає, що картка відмови відповідача у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №110070001/2016/00014 від 18.03.2016р. та рішення про коригування митної вартості товарів №110000011/2016/300022/2 від 18.03.2016р., прийняті відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України, а тому підлягають скасуванню

Представник відповідача позов не визнала, мотивуючи тим, що під час здійснення перевірки наданих позивачем до митного оформлення документів, посадовою особою митниці виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 Митного Кодексу України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані декларантом, що унеможливили обчислення митної вартості, заявленої ТОВ «Дніпрохим». Рішення про коригування митної вартості товарів митницею прийняті відповідно до норм чинного законодавства так само як картки відмови. Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 Митного кодексу України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості. Таким чином, відповідач вважає, що у митного органу відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, у звязку з чим рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.03.2016р. ТОВ «Дніпрохим» звернулось до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару, а саме: «співполімери пропілену у первинних формах марка B07ML 49500 кг. Виробник: National Petrochemical Indastrial Co. Країна виробництва: SA. Торговельні марка: NATPET» (далі - Товар).

Зазначений товар надійшов на адресу підприємства на підставі зовнішньоекономічного контракту № 13/101 від 13.10.2014р. (далі-контракт), укладеного між компанією «ECHOFOREX L.L.P.» (London) та ТОВ «Дніпрохим» (Дніпро, Україна), додатку до цього контракту за №17 від 11.02.2016р. та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації (далі-МД) № 110070001/2016/302856.

Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, а саме: 1060 дол. США/т.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на яке зорієнтовано українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГАТТ).

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна грунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом -за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

За поданою до митного оформлення митною декларацією МД № 110070001/2016/302856 від 14.03.2016р. (відмовлена), посадовою особою митниці, що здійснює митний контроль та митне оформлення за допомогою Автоматизованої системи аналізу ризиків сформовано наступні форми ризиків, а саме: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

На підтвердження заявленої митної вартості декларантом надано до митного органу наступні документи:

-висновок №134 від 22.01.2014р.;

-міжнародна автомобільна накладна (CMR) №865855 від 11.03.2016р.;

-міжнародна автомобільна накладна (CMR) №865856 від 11.03.2016р.;

-коносамент (Bill of Lading) №NYKS выд 25.02.2016р.;

-прайс-лист від 25.02.2016р.;

-біржова інформація від 29.01.2016р.;

-рахунок-фактура (інвойс) №17/1 від 25.02.2016р.;

-рахунок-фактура (інвойс) №87722 від 25.02.2016р.;

-пакувальний лист від 25.02.2016р.;

-рахунок-проформа №281690-1 від 11.02.2016р.;

-страховий поліс №15/СА/01691-1Т8С від 25.02.2016р.;

-контракт №13/101 від 13.10.2014р.;

-додаток №17 від 11.02.2016р. до контракту №13/101 від 13.10.2014р.;

-договір про надання послуг митного брокера №56 від 01.02.2013р.;

-лист №03-03/2016 від 03.03.2016р.;

-сертифікат якості від 12.12.2015р.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять наступні розбіжності.

Товар імпортовано за контрактом №13/10 від 13.10.2014р. та за додатком №17 від 11.02.2016р. до цього контракту, що заявлений декларантом ТОВ «Дніпрохим» як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.

Так, згідно Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України „Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій" №1011 від 20.09.2012р., що зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.

Водночас, декларантом позивача контракт №13/10 від 13.10.2014р. у графі 44 МД від № 110070001/2016/302856 від 14.03.2015р. задекларовано за кодом 4100.

Окрім того, продавцем товару відповідно до контракту є компанія «ECHQFOREX L.L.P.» (Великобританія), відправником та виробником товару, відповідно до гр. 2, 31 МД № 110070001/2016/302856 є компанія «National Petrochemical Indastrial Со.» (Саудівська Аравія).

Водночас, відповідач зазначає, що договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ТОВ «Дніпрохим» не надано.

Також митним органом встановлено, що згідно із наданим до митного оформлення документом, а саме - коносаменту (Bill of Lading) № NYKS від 06.01.2016р., товар відвантажено на судно Моl Belief 003W05.

Водночас, відповідно до гр.21 МД № 110070001/2016/302856 (відмовлена), оцінювана партія товару прибула у порт призначення на судні т/х ASIATIC ISLAND.

З вищенаведеного митний орган зробив висновок про перевантаження вантажу, а також про існування інших транспортних документів відповідно до яких здійснювалось перевезення, які, як зауважує відповідач не були надані до митного оформлення у порушення вимог ст. 335 Митного кодексу України, що також свідчить про наянвість додаткових витрат, пов'язаних із перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, які є складовими ціни товару, заявленої декларантом як митна вартість.

При цьому, за твердженням представника Дніпропетровської митниці ДФС, документів на підтвердження вартості перевантаження підприємством до митниці не надавалось.

За умовами зовнішньоекономічного контракту №13/101 від 13.10.2014р. - умовами поставки визначено CIF м.Одесса, згідно Інкотермс 2010.

Аналогічні умови поставки заявлені декларантом позивача у гр.22 ЕМД № 110070001/2016/302856 (відмовлена).

Так, за Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) термін CIF „вартість страхування та фрахт" передбачає, що продавець зобов'язаний за власний рахунок застрахувати вантаж на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття.

У відповідності до Інкотермс 2010, страхування повинно покривати, як мінімум, передбачену в договорі купівлі-продажу ціну (в даному випадку 52 470,00 дол.США) плюс 10% і бути обумовленим у валюті договору купівлі-продажу. Страхова премія, яка включається до митної вартості товару розраховується від передбаченої контрактом (договором) ціни.

Декларантом Позивача до документів митного оформлення був наданий страховий документ (Insurance Certificate), викладений іноземною мовою, що унеможливило його ідентифікацію із спірною партією товару, а також виявлення суми страхового покриття та страхового внеску.

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на страхування цих товарів.

Враховуючи вищенаведене, керуючись правом упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2, п. 3 ст. 53 Митного кодексу України, митний орган, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, зобов'язав декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи:

-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- переклади документів відповідно до ст. 254 Митного кодексу України (зокрема, пакувального листа, інвойсу посередника, сертифікату якості, страхового полісу).

Пункт 6 статті 53 Митного кодесу України передбачає, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Судом встановлено, що в рамках проведення процедури консультації ТОВ «Дніпрохим» листами №338 від 16.03.2016р. та №343 від 17.03.2016р. додатково надано до митниці наступні документи:

- платіжні доручення від 12.02.2016 № 564 та від 02.03.2016 № 573;

- посередницький контракт (з перекладом) від 11.02.2016 № 281690, укладений між Tricon Dry Chemicals та ECHOFOREX L.L.P.;

- переклади страхового полісу № 15/СА/01691-1Т8С від 25.02.2016р.;

- рахунок-проформу № 281690-1 від 11.02.2016р.;

- сертифікат аналізу від 12.12.2015р.;

- пакувальний лист від 25.02.2016р.;

- прайс-лист компанії посередника Tricon Dry Chemicals від 25.02.2015р.;

- інвойс посередника № 87722від 25.02.2016р.;

- довідкова цінова інформація на поліпропілен станом на 27.11.2015р.

Так, в результаті розгляду додатково наданих документів митним органом встановлено таке.

За даною зовнішньоекономічною операцією приймало участь декілька посередників, а саме:

-виробник товару - компанія «National Petrochemical Indastrial Со.» (Саудівська Аравія) продає товар компанії Tricon Dry Chemicals (USA);

- компанія Tricon Dry Chemicals (USA) продає товар компанії «ECHOFOREX L.L.P.» (Великобританія);

-компанія «ECHOFOREX L.L.P.» (Великобританія) продає товар ТОВ «Дніпрохим» (Україна).

При цьому, у якості договору із третіми особами позивачем надано лише договір №281690 від 11.02.2016р., укладений між Tricon Dry Chemicals та ECHOFOREX L.L.P.

Із наданого декларантом перекладу страхового полісу № 15/СА/01691-1Т8С від 25.02.2016р. митним органом було встановлено:

- страхування товару здійснювалось компанією Tricon Dry Chemicals, тобто посередником за даною зовнішньоекономічною операцією;

- страхова сума складає 53 361, 00 доларів США, тобто становить 110% від суми інвойсу № 87722від 25.02.2016р., виставленому компанією Tricon Dry Chemicals на адресу компанії ECHOFOREX L.L.P (сума інвойсу складає 48 510 доларів США).

Водночас, враховуючи те, що страхування товару здійснювалось не продавцем товару за даною зовнішньоекономічною операцією, як того вимагають умови поставки CIF згідно Інкотермс 2010, а посередником на другому етапі купвлі-продажу цього товару (який не є останнім), то митний орган дійшов до висновку, що сума страхового покриття не відповідає сумі інвойсу №17/1 від 25.02.2016р., виставленому компанією ECHOFOREX L.L.P. на адресу ТОВ «Дніпрохим».

Так, сума інвойсу №17/1 від 25.02.2016 № 17/1 складає 52 470,00 доларів США, однак дана страхова сума повинна складати 57 717, 00 доларів США (110 % від суми інвойсу).

З вищенаведеного вбачається, що позивачем до митної вартості товару вартість страхування включена не в повному обсязі, оскільки страхова премія розрахована з ціни, яка не містить прибутку заявленого продавця.

Позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару додатково надано до Дніпропетровської митниці ДФС прайс-лист компанії посередника Tricon Dry Chemicals від 25.02.2015р.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено надання прайс-листа виробника товару.

Каталоги, прейскуранти (прайс-листи) - це систематизовані видання, в яких міститься перелік товарів або послуг із зазначенням цін, а іноді, із зазначенням характеристик товарів (послуг).

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок.

Для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні ct.VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року, митним органом можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Отже, додатково наданий декларантом прайс-лист компанії посередника не може враховуватись у якості документа, який підтверджує заявлений рівень митної вартості товару.

При цьому, на думку митниці, даний прайс-лист носить суб'єктивний характер, з огляду на те, що цей прайс-лист виданий безпосередньо для заявленої компанії-продавця «ECHOFOREX L.L.P» та містить номенклатуру товарів, заявлених до митного оформлення за МД №110070001/2016/302856, що суперечить вимогам п.2 ст.52 Митного кодексу України щодо документів, які зобов'язаний надавати декларант для підтвердження заявленого рівня митної вартості.

Окрім того, листом підприємства №338 від 16.03.2016р. декларантом надано біржову інформацію станом на 29.01.2016р., що відповідає даті формування ціни на оцінювану партію товару відповідно до специфікації № 17 до контракту, укладеного між компанією ECHOFOREX L.L.P. (Великобританія) та ТОВ «Дніпрохім» (Україна).

В результаті проведеного відповідачем аналізу довідкової цінової інформації, наданої декларантом до митного оформлення та додатково в рамках процедури консультації листом №343 від 17.03.2016р., митним органом встановлено, що ціни по відповідним позиціям на поліпропілен станом на 27.11.2015р. (дата, що передує виготовленню товару відповідно до сертифікату якості від 12.12.2015р.) є вищими, ніж станом на 29.01.2016р. (дата, що передує формуванню ціни останнього посередника за специфікацією №17 до контракту) у відповідності до наданих роздруківок ICIS pricing Polypropylene (Middle East/South Asia).

Зважаючи на викладене, а також враховуючи посередницький характер зовнішньоекономічної операції (документально підтверджено наявність трьох посередників), наявність у документах, наданих до митного оформлення, інформації щодо періоду виготовлення товару відповідно до сертифікату якості від 12.12.2015р. та з урахуванням рівня біржових котирувань на поліпропілен на дату виготовлення товарів (грудень 2015 року), у митного органу були наявні підстави для висновку щодо можливого продажу товару останньому покупцю за зниженою ціною відносно його першого перепродажу.

Листом №347 від 18.03.2016р., надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано Дніпропетровську митницю ДФС про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу.

Відповідно до п. 6.2 та 6.3 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, зокрема, у разі якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів відповідачем було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.

Відповідно до п. 3 ст.57 Митного кодексу України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України.

Статтею 59 Митного кодексу України визначено, що у випадку якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України, то за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник.

Відсутність відомостей в інформаційних ресурсах ДФС, використання яких органом доходів та зборів передбачено ст. 33 Митного кодексу України, про продаж ідентичних товарів -прийняту органом доходів та зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 Митного кодексу України, у подальшому унеможливило застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 Митного кодексу України - у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 та ст.59 Митного кодексу України, за митну вартість береться прийнята органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Згідно із приписами ст.60 Митного кодексу України, ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

За твердженням митного органу, у базі даних ЄАІС була наявна інформація щодо митного оформлення товару (полімери пропілену у первинних формах: співполімери пропілену) аналогічного оцінюваному за якісними характеристиками, призначенням, країною виробництва та походження (SА), наявністю торгівельної марки, ввезеного за посередницьким контрактом на умовах поставки FСА у кількості 22 т за МД № 110010000/2016/001305 від 09.03.2016р. у час, наближений до митного оформлення оцінюваного товару, з митною вартістю визнаною митним органом за ціною угоди (метод 1) на рівні 1,1676 дол.США/кг.

Так, за відсутності інформації про товар, виготовлений заявленим виробником та імпортований у наближений до митного оформлення час, товар оформлений за МД № 110010000/2016/001305 від 09.03.2016р. відповідачем розглянуто як подібний оцінюваному у відповідності ст. 60 Митного кодексу України з урахуванням ч.2 ст.61 Митного кодексу України, п.b ч.1 ст.5 ГАТТ.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням п.2 ст.61 Митного кодексу України, Дніпропетровська митниця ДФС зазначає, що за основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взята митна вартість подібного товару за ЕМД №110010000/2016/001305 від 09.03.2016р.

Отже, у зв'язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом (за ціною договору), з урахуванням наявної в базі даних ЄАІС інформації, митницею було прийнято Рішення про коригування митної вартості № 110000011/2016/300022/2 від 18.03.2016р., згідно з яким митна вартість заявленого ТОВ «Дніпрохим» до митного оформлення товару була скоригована відповідачем за другорядним методом визначення митної вартості, а саме: 2-b - метод за ціною договору щодо подібних товарів, який у відповідності до положень ст.ст. 60-61 Митного кодексу України ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено за ціною договору (вартості операції), зокрема згідно МД № 110010000/2016/001305 від 09.03.2016р.) нарівні 1,1676 дол.США/кг.

При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні №598 від 24.05.2012р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01.06.2012р. за № 883/21195 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Митного кодексу України.

Таким чином, суд доходить до висновку, що оскаржуване ТОВ «Дніпрохим» рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницим органом відповідно до норм чинного законодавства.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано Картку відмови за №110070001/2016/00014 від 18.03.2016р.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Таким чином, спірна картка відмови прийнята Дніпропетровською митницею ДФС відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.б ст.307 Митного кодексу України.

Декларант позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД №110070001/2016/303086 від 18.03.2016р.

Так, керуючись приписами ч.ч. 8, 9 ст.55 Митного кодексу України, позивач листом №360 від 30.03.2016р. звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного рішення про коригування митної вартості та повторно надав документи, які надавалися при митному оформленні, однак документів за сформованим переліком до митниці не надано.

За результатами опрацювання зазначеного листа митницею листом № 778/10/04-50-25-2 від 11.04.2016р. повідомлено ТОВ «Дніпрохим» про наступне:

«З урахуванням наданих декларантом до митного оформлення оцінюваної партії товару роздруківок ICIS Pricing Polypropylene (Middle East/South Asia) рівень світових цін на співполімери пропілену на умовах CFR Е Med (Середній Схід) складає:

- 1030-1050 дол.США/т станом на 27.11.2015р. (дата, що передує виготовленню товару відповідно до сертифікату якості від 12.12.2015р.)

- 950 США/т станом на 29.01.2016р. (дата, що передує формуванню ціни за специфікацією №17 від 11.02.2016р., контрактом №Tricon 281690 від 11.02.2016р.).

Відповідно до ч. 1 ст.54 Митного кодексу України, митницею проведено обчислення вартості оцінюваної партії товару з урахуванням відомостей роздруківок ICIS Pricing Polypropylene, наданих декларантом до митного оформлення, щодо рівня світових цін на поліпропілен та фрахтових ставок на перевезення з Саудівської Аравії.

Розрахована шляхом обчислення вартість оцінюваної партії товару з урахуванням заявлених умов поставки, рівня світових цін на співполімери пропілену, «+» вартість транспортування, «+» торгівельна надбавка останнього посередника (згідно відомостей інвойсів продавця № 17/1 та посередника № 87722) складає 1170-1190 дол.США/т (згідно котирувань станом на 27.11.2015р.), 1090 дол.США/т (згідно котирувань станом на 29.01.2015р.), що не відповідає заявленим відомостям проціну товару (1060 дол.США).

Відповідно до листа декларанта №360 від 30.03.2016р. страхування товару компанією ECHOFOREX L.L.P не здійснювалось. Зазначене суперечить положенням додатку від 11.02.2016 № 17 до контракту №13/101 від 13.10.2014р., інвойсу компанії-продавця ECHOFOREX L.L.P. №17/1 від 25.02.2016р., згідно з якими поставка оцінюваного товару здійснюється відповідно до комерційних умов поставки CIF м.Одеса, що відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів передбачають зобов'язання продавця за власний рахунок застрахувати вантаж.

Під час здійснення митних формальностей за ЕМД № 110070001/2016/302856 від 14.03.2016р. встановлено, що відомості у коносаменті № NYKS про судно т/х Belief, на якому переміщувалась оцінювана партія товару, відрізняються від інформації про транспортний засіб на кордоні (ASIATIC ISLAND) відповідно до гр.21 вказаної ЕМД.

Зазначене може свідчити про перевантаження вантажу, а також про існування іншого коносаменту, подання якого як транспортного документу відправлення є обов'язковим згідно статті 335 Кодексу. Вказаний документ ні до митного оформлення, ні під час дії гарантійних зобов'язань листом №360 від 30.03.2016р. не надавався».

Враховуючи результати перевірки, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та зазначені у графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно зі сформованим митницею переліком, у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування Рішення про коригування митної вартості №110000011/2016/300022/2 від 18.03.2016р.

Підсумовуючи наведене, слід зауважити, що посадові особи митного органу при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні оскаржуваної картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що свідчить про відсутність у суду підстав для визнання зазначених рішення і картки протиправними та їх скасування.

Водночас, що іншої заявленої ТОВ «Дніпрохим» позовної вимоги щодо стягнення з Дніпропетровської митниці ДФС на користь ТОВ «Дніпрохим» надмірно сплаченої до бюджету суми 36 974, 46 грн. -суд зазначає наступне.

Процедура повернення коштів встановлена Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України №618 від 20.07.2007р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 25.09.2007р. за № 1097/14364 (далі-Порядок).

У відповідності до положень зазначеного Порядку - повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митних декларацій, відповідно до заяви платника податків.

Заява про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів може бути подана до митниці, що здійснила митне оформлення, не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Підготовлений відповідно до заяви платника податків висновок із супровідним листом направляється митницею до відповідного органу Державної казначейської служби для виконання.

Водночас, за твердженням відповідача ТОВ «Дніпрохим» не зверталось до митного органу із заявою про повернення коштів у встановленому порядку, що також не спростовано позивачем, у звязку з чим у даному випадку порушення прав та охоронюваних законом інтересів підприємства з боку Дніпропетровської митниці ДФС не відбулось.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110000011/2016/300022/2 від 18.03.2016р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110070001/2016/00014 від 18.03.2016р. - прийняті на підставі, та у межах повноважень, що передбачені діючими нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" до Дніпропетровської митниці ДФС за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейсткої служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації і рішення щодо коригування митної вартості товарів, стягнення надмірно сплаченої до бюджету суми - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2016 року

Суддя ОСОБА_1