Справа № П/811/1773/16
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" травня 2017 р. справа № П/811/1773/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року

у справі № П/811/1773/16

за позовом ОСОБА_1

до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визначення суми заборгованості та стягнення заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16 вересня 2015 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області подала письмові заперечення на апеляційну скаргу, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що наказом Державної податкової адміністрації України в Кіровоградській області №497-0 від 28 грудня 2001 року ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого відділення організації оперативних заходів по скороченню податкової заборгованості міжрайонного головного відділу податкової міліції Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції з 10 грудня 2001 року (а.с.4).

У грудні 2006 року ОСОБА_1 переведений до ГВПМ державної податкової інспекції у м. Кіровограді (а.с.8).

Наказом головного управління ДФС у Кіровоградській області №301-о від 15вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 звільнений зі служби за власним бажанням з посади старшого оперуповноваженого відділу організації викритті економічних злочинів оперативного управління Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с.5).

Після звільнення позивач звернувся до суду з позовом, оскільки вважає, що відповідачем при звільненні було проведено розрахунок та виплачені кошти не в повному обсязі.

Кодексом законів про працю України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності зі статтею 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою його виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що постановами Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року по справі №П/811/3235/15 та постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року по справи №П/811/636/16 на користь ОСОБА_1 стягнуто з Головного управління ДФС у Кіровоградській області середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16 вересня 2015 року по 08 грудня 2015 року в сумі 4 180,15 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 09 грудня 2015 року по 13 червня 2016 року в сумі 9 352,20 грн.

На виконання рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду Головне управління ДФС у Кіровоградській області було перераховано на рахунок ОСОБА_1 відповідні кошти, що підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с. 47, 50).

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач реалізував своє право на стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, з органу який не в повній мірі провів з ним розрахунок при звільненні.

Окрім того судом першої інстанції було надано оцінку наказу №21 від 05 квітня 2002 року, на який посилається позивач (а.с.6).

Зі змісту наказу, лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1 призначено виконуючим обов'язки слідчого строком на 3 місяці оперуповноваженого відділення організації оперативних заходів по скороченню податкової заборгованості міжрайонного головного відділу податкової міліції Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції.

Згідно з журналом реєстрації наказів начальника по особовому складу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції №04-29 за 2002 рік, наказ №21 від 05 квітня 2002 року «Про призначення виконуючим обов'язки» у журналі не реєструвався (а.с.34-44).

Відповідно до службової записки завідувача сектору по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Кіровоградській області №7 від 13 січня 2017 року у 2002-2003 роках підрозділами персоналу обласного апарату наказів про покладання обов'язків слідчого на співробітників оперативного складу податкової міліції області не видавалося (а.с.32).

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції надав правильну та об'єктивну оцінку доказам позивача, оскільки надана до суду копія не містить підпису, печатки, тому наказ №21 від 05 квітня 2002 року не прийнято судом як належний доказ у справі.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим