Справа № 802/545/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2017 р. Справа № 802/545/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ОСОБА_2

до: Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Вінницьким міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в порушення вимог Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України за №96/5 від 12.01.2011 року, безпідставно відмовлено позивачу у внесенні змін в актовий запис про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, в частині зазначення імені "по батькові" нареченого, виключивши з графи "по батькові" запис "Мохаммед" та залишити в графі "по батькові" запис "Асад".

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. Заявлений адміністративний позов повністю підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому надавши заяву за вх. №11153 від 22.05.17 року щодо вирішення адміністративної справи на розсуд суду.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття представника відповідача в судове засідання, за умови повідомлення останнього завчасно та належним чином, не є перешкодою для розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути дану справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 народився 01 січня 1975 року ОСОБА_4 Респубіліці, Хадрамут. У копії паспорту повне ім`я позивача вказано англійською мовою, а саме: AL-DHURAIBI ABDULRAHMAN ASAD MOHAMMED (а.с.19). Також в матеріалах справи міститься офіційний переклад паспорту позивача, де його ім`я зазначено як "ОСОБА_2 ОСОБА_5". Наданий у справу переклад засвідчений нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №1-160,1-161 (а.с.18).

12.10.2012 року позивач одружився з громадянкою України ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №125117. Проте, у свідоцтві про шлюб серії І-АМ №125117 від 12.10.2012 року, прізвище нареченого вказано "Альдарібі", ім'я "Абдульрахман", по батькові "Асад Мохаммед".

Так, до актового запису №2469 від 12.10.2012 року щодо шлюбу ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області до графи "По батькові" було внесено відомості також і про ім'я діда.

10 лютого 2015 року Управлінням державної міграційної служби України у Вінницькій області було видано дозвіл на імміграцію в Україну на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3.

28 лютого 2017 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 через свого представника за довіреністю, звернувся до Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про внесення змін у актовий запис №2469 від 12.10.2012 року, в частині зазначення імені "по батькові" нареченого "Асад Мохаммед", виключивши із нього ім'я "по дідові" "Мохаммед", а залишити лише "по батькові" "Асад".

Однак, листом №1439-06-126 від 03.03.2017 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області у внесенні змін було відмовлено з огляду на те, що жодних правових підстав для внесення змін до актового запису відсутні.

Відтак, ее погоджуючись із вказаним висновком, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить:

- Зобов'язати Вінницький міський відділ ДРАЦС Головного ТУЮ у Вінницькій області внести зміни в актовий запис про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, в частині зазначення імені "по батькові" нареченого, виключивши з графи "по батькові" запис "Мохаммед" та залишити в графі "по батькові" запис "Асад".

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану (частина 1). Дія цього Закону не поширюється на порядок проведення реєстрації громадянства України (частина 2).

Згідно частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно частини 4 цієї ж статті Закону для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

У відповідності до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно частини 5 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України за №96/5 від 12.01.2011 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), у відповідності до пункту 1.1 розділу І яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п.1.7 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається особою, щодо якої складено актовий запис. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (п.2.5 п.2.6 Правил).

Пунктом 2.12 розділу ІІ Правил встановлено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

З аналізу наведених правових норм слідує, що законодавцем визначено право особи на звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України.

В даному випадку з матеріалів справи видно, що позивач 28 лютого 2017 року звернувся до Вінницького міського відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Вінницькій області з заявою про виправлення в актовому записі про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, в частині зазначення імені "по батькові" нареченого, виключивши з графи "по батькові" запис "Мохаммед" та залишити в графі "по батькові" запис "Асад". Обґрунтовуючи необхідність внесення наведених змін, позивач у позовній заяві посилається на наявність розбіжностей у написанні "по батькові" громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_2 ОСОБА_3, які створюють перешкоди для подальшого оформлення громадянства оскільки не є ідентичними, що буде підставою для відмови у прийнятті до громадянства України.

Однак, Вінницький міський відділ ДРАЦС Головного ТУЮ у Вінницькій області співставивши документи, що стали підставою для проведення державної реєстрації шлюбу, укладеного між позивачем та ОСОБА_7, а саме письмової заяви подружжя, нотаріально засвідченого перекладу паспорта з іноземної мови на українську та дозволу на імміграцію в Україну на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 з відомостями, що вказані в актовому записі про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, дійшов висновку про відсутність будь-яких розбіжностей (помилок) "по батькові" заявника (позивача), про що повідомлено позивача у листі від 03.03.2017 року №1439-06-126.

З такою мотивацією відповідача погоджується і суд, оскільки, як свідчить копія нотаріально засвідченого перекладу паспорта з іноземної мови на українську, що була надана відповідачу під час реєстрації шлюбу, позивачем при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію шлюбу самостійно визначено його "по батькові".

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність розбіжностей в наданих для проведення реєстрації шлюбу документів та відомостей зазначених в актовому записі про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, що в свою чергу беззаперечно свідчить про відсутність допущення з боку відповідача помилок у відповідному актовому записі які потребують виправлення.

Разом з тим, надаючи оцінку позовній вимозі щодо зобов'зання відповідача внести зміни в актовий запис про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, в частині зазначення імені "по батькові" нареченого, виключивши з графи "по батькові" запис "Мохаммед" та залишити в графі "по батькові" запис "Асад" суд зважає на наступне.

Зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що у копії паспорту повне ім`я позивача вказано англійською мовою, а саме: AL-DHURAIBI ABDULRAHMAN ASAD MOHAMMED (а.с.19). Також в матеріалах справи міститься офіційний переклад паспорту позивача, де його ім`я зазначено як "ОСОБА_2 ОСОБА_5". В свою чергу у свідоцтві про шлюб серії І-АМ №125117 від 12.10.2012 року, прізвище нареченого вказано "Альдарібі", ім'я "Абдульрахман", по батькові "Асад Мохаммед".

Разом з тим, управлінням державної міграційної служби України у Вінницькій області було видано дозвіл на імміграцію в Україну на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с.27).

Відтак, суд, дійшов висновку, що наявність розбіжностей в анкетних даних, які містить його паспорт та решта виданих документів, з тими, що вказані в актовому записі №2469 від 12.10.2012 року та виданому на його підставі свідоцтва про шлюб серії І-АМ №125117 від 12.10.2012 року, вносять значні незручності в життя його сімї, зокрема, при оформленні громадянства України, перетинанні кордону, та інші.

Згідно підпункту 2.13.12 пункту 2.13 розділу ІІ Правилам внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 12.01.2011, внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству.

Статтею 21 Конституції України закріплено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними.

Частиною 2 статті 300 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі статтею 294 ЦК України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було допущено у документі, такий документ підлягає заміні.

Згідно пункту 2.16.7 розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Судом з'ясовано, що своє визначення повного імені "ОСОБА_2 ОСОБА_5" позивач пов'язує з національними традиціями та законами, що на данний момент порушує його права та інтереси.

Наведене є підставою для задоволення позовних вимог, а саме, зобов'язати Вінницький міський відділ ДРАЦС Головного ТУЮ у Вінницькій області внести зміни в актовий запис про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, в частині зазначення імені "по батькові" нареченого, виключивши з графи "по батькові" запис "Мохаммед" та залишити в графі "по батькові" запис "Асад".

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України (заява №19336/04 п.227) зазначено, що засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Вінницький міський відділ ДРАЦС Головного ТУЮ у Вінницькій області внести зміни в актовий запис про шлюб №2469 від 12.10.2012 року, в частині зазначення імені "по батькові" нареченого, виключивши з графи "по батькові" запис "Мохаммед" та залишити в графі "по батькові" запис "Асад".

Стягнути на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок гривень) грн. згідно квитанції №0.0.737217182.1 від 31.03.2017 року.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна