Справа № 462/4009/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Київ К/800/11539/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Голяшкіна О.В.,

Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просив зобов'язати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради розглянути його заяву про надання дозволу на експлуатацію самочинно реконструйованого сараю; прийняти рішення по суті без надання згоди співвласників будинковолодіння по АДРЕСА_1 надати дозвіл на технічну експлуатацію самочинного будівництва без згоди співвласників.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником сараю, ним виконано проект, виготовлено проект на відповідність будівельним нормам. Зазначав, що в даному випадку згода співвласників не потрібна.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмволено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначені судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 5/18 частин будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2003 року виділено у користування ОСОБА_2 сарай під літ. «Е».

У подальшому позивач звернувся до адміністрації із заявою про надання дозволу на експлуатацію самочинно реконструйованого сараю.

Листом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 27 березня 2015 року №32 (вих.-686) повідомлено позивача, що для прийняття комісією Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради рішення по суті ОСОБА_2 потрібно надати заяви-згоди співвласників будинку АДРЕСА_1.

Вважаючи зазначені дії та рішення відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав на обов'язковість наявності згоди всіх співвласників будинку для погодження його (будинку) самочинної реконструкції.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Порядок розгляду питань з самовільного будівництва у м. Львові врегульовано відповідним Положенням від 04 травня 2005 року № 406, затвердженим рішенням виконкому Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835.

Згідно з пунктом 1.6. Положення №406 самочинним будівництвом є нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт.

Під час судового розгляду судами не встановлено наявності у позивача дозволу виконавчого органу на розширення сараю (відповідно до наданого позивачем технічного паспорту площа об'єкта будівництва після реконструкції суттєво зросла).

Відповідно до пунктів 4.6, 4.7 Положення №406 фізична або юридична особа, яка здійснює (здійснила) самочинне будівництво, отримавши висновок департаменту містобудування, зобов'язана подати заяву на ім'я голови районної адміністрації відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, з клопотанням про надання дозволу на закінчення самочинно розпочатого будівництва (реконструкції), погодження самочинно здійсненого будівництва. До заяви додаються завірена нотаріально або директором львівського комунального підприємства, що обслуговує житловий фонд, згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) - при наявності таких.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що третя особа у справі ОСОБА_4 також є співвласником домоволодіння по АДРЕСА_1 та не давала своєї згоди на узаконення зазначеної самочинної реконструкції сараю.

Тобто, відповідачем правомірно листом від 27 березня 2015 року №32 (вих.-686) повідомлено позивача, що для прийняття комісією Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради рішення по суті заяви ОСОБА_2 щодо узаконення самочинного будівництва потрібно надати заяви-згоди співвласників будинку АДРЕСА_1.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: