Справа № 391/176/17 (2-а/391/12/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2017 рокусправа № 391/176/17 (2-а/391/12/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року у справі №391/176/17 (провадження №2а/391/12/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій ,-

в с т а н о в и в :

22 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати бездіяльність відповідача щодо виплати 920 грн. щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік протиправною, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити 4730 грн., щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно було в 2016 році не в повному обсязі сплачено позивачу допомогу до 5 травня, а саме в розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України, а не Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», що на думку позивача є порушенням його прав та законних інтересів.

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які обґрунтовані тим, що позивачу як учаснику бойових дій було виплачено до 5 травня допомогу у розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України, а відповідач при здійсненні відповідних виплат діяв в порядку та в межах повноважень визначених Конституцією та Законами України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2015 року.

ОСОБА_1 в 2016 році як учаснику бойових дій було виплачено щорічну одноразову допомогу до 5 травня у розмірі 920 грн.

Вважаючи, що виплати до 5 травня виплачені в неповному обсязі, позивач звертався до відповідача із заявою про нарахування щорічної разовогї грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у повному обсязі в сумі 4730 грн..

Листами від 27 лютого 2017 року №04-248 та 20.03.2017 року №04-334 Управління праці та соціального захисту населення Компаніївської районної державної адміністрації повідомило позивача, що сума щорічної грошової допомоги до п'ятого травня у 2016 році визначена чинним законодавством для учасника бойових дій становить 920 грн., саме вказана сума була сплачена позивачу в 2016 році, підстави для здійснення будь-яких додаткових виплат відсутні.

Вважаючи дії відповідача з приводу нарахування щорічної допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн. протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством було передбачено розмір щорічної допомоги до 5 травня та цей розмір для учасника бойових дій становить 920 грн., вказану суму виплачено позивачу у 2016 році, відтак не відбулось порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93 № 3551-XII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно з пунктом 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову від 02.03.2016р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань».

Так, Постановою КМУ від 02.03.2016 року №141 встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

Учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилось 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків - 920 грн.

Як вбачається з відповідей відповідача позивачу, як учаснику бойових дій, виплачено щорічну допомогу до п'ятого травня у розмірі 920 грн., тобто у розмірі визначеному чинним законодавством.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу, жодні соціальні права не є абсолютними, вони можуть бути обмежені у визначеному Законом порядку. Так, у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що пунктами 2 та 3 Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 вирішено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Отже, з огляду на вищевикладене, оцінивши відповідність дій відповідача критеріям, зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що призначаючи та виплачуючи позивачу грошову допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 141, відповідач діяв на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством України, відтак, підстави для задоволення позову про визнання протиправними дій відповідача в частині недоплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2016 рік та зобов'язання вчинити певні дії - відсутні.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року у справі №391/176/17 (провадження №2а/391/12/16) є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, відтак підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст. 195, 197, 200, 206 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року у справі №391/176/17 (провадження №2а/391/12/16) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко