Справа № 813/1429/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року справа № 813/1429/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому з асіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Ресурс" до Головного управління Державної служби України з питань праці у Львівській області про визнання протиправним та скасування постанов,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Ресурс" (далі позивач, ТОВ "Бізнес Ресурс") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі відповідач, ГУ Держпраці у Львівській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанову № 7-0028 від 18.01.2017 року та постанову № 7-0036 від 18.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено позапланову перевірку позивача з питань додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, про що складено акт від 28.12.2016 року. На підставі вказаного акту складено Припис, яким позивача зобовязано усунути виявлені порушення. Позивачем вимоги припису виконано. З 24.02.2017 року по 27.02.2017 року відповідачем здійснено позаплановий захід з метою перевірки виконання позивачем припису, за результатами якого складено акт № 13-01-189-0532. Вказаним актом підтверджено виконання припису та усунення порушень. В той же час, 20.03.2017 року позивачу скеровано оскаржувані постанови про накладення штрафів за результатами перевірки. На переконання позивача, вказані рішення є протиправними, оскільки, за наслідками одного заходу контролю може бути вжито один захід реагування, відмінний від повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення) реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг. Застосування фінансових санкцій не є самостійним заходом реагування, хоч механізм і є окремо встановлений підзаконним нормативно-правовим актом, тобто розгляд питання про накладення штрафів є можливим лише у рамках оформлення розпорядження в розумінні п. 9 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Оскільки відповідач не склав розпорядчого документу, то розглядати питання про накладення штрафу, як елементу розпорядчого документу, не був вправі.

Позивачу не надходило жодних повідомлень ні про прийняття уповноваженою особою рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, ні про дату розгляду, натомість 20.03.2017 року скеровано оскаржувані постанови. З врахуванням протиправності оскаржуваних постанов, такі слід скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмовому запереченні. Зазначив, що позивач безпідставно ототожнює постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю із заходами реагування, застосування яких передбачено Законом Україи «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки ч.ч.7, 8, 9 цього Закону, на які покликається у тексті позовної заяви позивач, не поширюються на проведення перевірок додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування. Факт усунення порушення законодавства про працю не звільняє субєкта господарювання від обовязку нести відповідальність за його вчинення. Механізм накладення на роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. Позивача належним чином повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу листом від 13.01.2017 року, який направлено за його юридичною адресою. Оскільки представники позивача не з'явились, клопотань від нього не надходило, розгляд такої справи відбувся за його відсутності. Постанови про накладення штрафів направлено підприємству позивача, однак повернулись Управлінню з підстав закінчення терміну зберігання. Неспівпадіння юридичної та фактичної адреси позивача, вказує на те, що фактична адреса не може вважатись місцемзнаходженням підприємства як юридичної особи в розумінні чинного законодавства. Отже заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ГУ Держпраці у Львівській області проведено позапланову перевірку додержання ТОВ "Бізнес Ресурс" законодавства про працю та загальнообовязкове державне страхування в період з 27.12.2016 року по 28.12.2016 року, результати якої оформлено актом №7.

Як зазначено в акті, перевіркою встановлено ряд порушень чинного законодавства про працю, в тому числі: ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), ст. 33 Закону України «Про оплату праці»; ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»; ч. 4 ст. 115 КЗпП України ст. 21 Закону України «Про відпустки», ч. 1 ст. 116 КЗпП України, ч. 1 ст. 117 КЗпП України.

Внаслідок виявлених порушень, зафіксованих у акті перевірки від 28.12.2016 року винесено Припис № 13-01-188/2627-1900 від 28.12.2016 року, відповідно до якого приписано забезпечити дотримання вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України № 108 «Про оплату праці»; забезпечити дотримання вимог ч.1,2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ № 108 «Про оплату праці»; забезпечити про дотримання вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 ЗУ «Про відпутки»; забезпечити дотримання вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України; забезпечити дотримання вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України, та повідомлено про необхідність у строк до 28.01.2017 року письмово проінформувати про виконання вимог припису ГУ Держпраці у Львівській області. З вказаним приписом ознайомився директор ОСОБА_3, що підтверджується його підписом. Крім того, припис направлено позивачу.

18.01.2017 року відповідачем за порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», порушення вимог ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», ч. 1 ст. 116 КЗпП України, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 7-0028, відповідно до якої на підприємство позивача накладено штраф у розмірі 3200,00 грн.

Постановою № 7-0036 від 18.01.2017 року за порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки» до ТОВ "Бізнес Ресурс" застосовано штраф у розмірі 4800,00 грн.

Вважаючи вказані постанови протиправними та такими, що слід скасувати, позивач звернувся із позовом до суду.

При вирішення спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 259 КЗпП України нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з пунктом 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМ України № 96 від 11 лютого 2015 року Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне управління Держпраці у Львівській області.

Управління здійснює свою діяльність відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Львівській області затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 8 від 04.02.2016 року.

Відповідно до п.п.1 п.З Положення, одним із основних завдань Управління, є зокрема, реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктом 5 п. 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області передбачено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до п.п. 5 п. 6 Положення Управління має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Тобто, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Львівської області.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обовязки та відповідальність субєктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877-V).

Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2013 №390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 р. за № 1291/21603 затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (далі Порядок №390).

Цей Порядок встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності субєктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386.

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Судом встановлено, що за наслідками проведеної ГУ Держпраці у Львівській області позапланової перевірки додержання ТОВ "Бізнес Ресурс" законодавства про працю та загальнообовязкове державне страхування складено акт перевірки. У звязку із виявленням в ході перевірки порушень законодавства про працю винесено припис №13-01-188/2627-1900 від 28.12.2016 року.

ГУ Держпраці у Львівській області 13.01.2017 за №350/1/11-30 направило на адресу ТОВ "Бізнес Ресурс" виклик на розгляд справи про накладення штрафу на підставі зафіксованих у акті перевірки від 28.12.2016 №13/01/188/2627 порушень законодавства про працю, відповідальність за що передбачено статтею 265 КЗпП України.

Зазначений лист-виклик направлено на адресу: 79022, Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, 280, підтвердженням чого є список №15 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих. Поданих в ВПЗ-32 14.01.2017 року.

Саме така адреса місцезнаходження ТОВ "Бізнес Ресурс" значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізиних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник позивача пояснив, що фактично підприємство знаходиться за іншою адресою, а саме: 79024, м. Львів, вул. Промислова, 50/52.

Щодо вказаного, суд зазначає, що відповідно до положень частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 року якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до частини 4 цієї статті відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Встановлені судом фактичні обставини, підтверджені належними і допустимими письмовими доказами спростовують пояснення представника позивача про невиконання ГУ Держпраці у Львівській області обовязку щодо виклику субєкта перевірки на розгляд справи за наслідками проведеної перевірки і щодо не повідомлення про результати розгляду такої справи, оскільки оскаржувані постанови також направлено на юридичну адресу підприємства позивача. Вказане підтверджено квитанцією відділення поштового звязку по Списку № 81, списком кореспонденції, Списком № 816 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ВПЗ-8, з відміткою відділення поштового звязку про прийняття 18.01.2017 року. Вказана кореспонденція повернулась на адресу ГУ Держпраці у Львівській області з відміткою відділення поштового звязку: «За закінченням терміну зберігання».

Суд зважає те, що позивачем усунено відповідні порушення законодавства та виконано вимоги Припису ГУ Держпраці у Львівській області, що підтверджено повторним актом перевірки, однак залишає поза увагою покликання на те, що відповідач не мав права застосовувати штрафні санкції, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 затверджено Порядок про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок).

Цей Порядок визначає механізм накладення на субєктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи).

Зокрема, ст. 265 КЗпП України встановлено відповідальність за порушення законодавства про працю. Відповідно до ч. 2 цієї статті юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України "Про військовий обовязок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади,

Крім, цього статтею 265 КЗпП України передбачено, що сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

Згідно з пунктом 2 зазначеного вище Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Як встановлено судом, позаплановою перевіркою додержання ТОВ «Бізнесресурс» законодавства про працю та загальнообовязкове державне страхування виявлено порушення чинного законодавства, що знайшло відображення у акті перевірки та описано по тексту вище.

Серед іншого, слід зазначити, що позивач не заперечував допущення ним зафіксованих у акті перевірки порушень та ТОВ "Бізнес Ресурс" вжито заходів для їх усунення, про що повідомлено ГУ Держпраці у Львівській області відповідно до листа від 27.01.2017 року за вих. № 51, тобто вже після винесення ГУ Держпраці у Львівській області оскаржуваних постанов.

Так, за порушення Товариством вимог частини 6 статті 95 КЗпП України, ст. 33 «Про оплату праці», частин 1 та 2 статті 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», частини 1 статті 116 КЗпП України, частини 1 статті 117 КЗпП України, застосовано штраф у розмірі 3200,00 грн.

За порушення Товариством вимог частини 4 статті 115 КЗпП України, статті 21 Закону України Про відпустки постановою від 18.01.2017 року № 7-0036 застосовано штраф у розмірі 4800,00 грн.

Розмір застосованих штрафів за виявленні порушення відповідає розміру штрафних санкцій, передбачених ст. 265 КЗпП України.

Крім цього, суд погоджується з покликаннями представника відповідача щодо того, що позивач помилково ототожнює постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю із заходами реагування, застосування яких передбачено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено: зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобовязані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Таким чином, частини 7, 8, 9 ст. 7 Закону № 877-V не поширюються на проведення перевірок додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Крім цього, накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначений спеціальним Порядком № 509, а форма постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Державної служби України з питань праці наказом Міністерства соціальної політики України від 02.02.2016 року № 67 та не є заходом реагування в розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ГУ Держпраці у Львівській області вказані вимоги щодо обовязку довести правомірність винесення постанов виконало.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржені позивачем постанови про накладення штрафу від 06.10.2016 № 3-0324 та №3-0325, суд дійшов висновку, що вони прийняті відповідачем з урахуванням вимог Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів та Порядку про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення і з дотриманням передбачених статтею 2 КАС України принципів.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, постанови про накладення штрафу від 18.01.2017 року винесені правомірно, тому позов є безпідставним.

Відповідно до положень статті 94 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 29 травня 2017 року.

Суддя Гулкевич І.З.