Справа № 364/1095/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2017 р. м. Київ К/800/49636/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Калашнікової О.В.,

Кравцов О.В.

Горбатюк С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову Володарського районного суду Київської області від 30 вересня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 року у справі № 364/1095/15-а за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, треті особи - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, треті особи - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 , в якому просили визнати протиправними та скасувати рішення Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 11.06.2015 року №№ 280, 281, 282, 283, 284, 285, 286, 287 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для особистого селянського господарства учасникам антитерористичної операції, площею 2,000 га кожному учаснику.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказані рішення є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки учасникам антитерористичної операції було прийнято рішення надати земельні ділянки, які протягом п'ятнадцяти років використовують позивачі та інші жителі с. Надросівка та с. Тарган, Володарського району Київської області та постійно обробляють їх.

Постановою Володарського районного суду Київської області від 30.09.2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 11.06.2015 року №№ 280, 281, 282, 283, 284, 285, 286, 287 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для особистого селянського господарства учасникам антитерористичної операції, площею 2,000 га кожному учаснику.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 року скасовано постанову Володарського районного суду Київської області від 30.09.2015 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що до голови Тарганської сільради ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_7 подані відповідно заяви від 22.05.2015 року, від 21.05.2015 року, від 15.05.2015 року, від 13.05.2015 року, від 15.05.2015 року, 15.05.2015 року, 19.05.2015 року, від 15.05.2015 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для особистого селянського господарства площею 2,0 га, до яких було додано копії паспортів вказаних осіб, довідки про участь в АТО, копій графічних матеріалів (т. 1 а.с. 104-137).

За результатами розгляду поданих Третіми особами заяв Відповідачем 11.06.2015 року прийняті рішення №№ 280, 281, 282, 283, 284, 285, 286, 287 (т. 1 а.с. 26-35) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Тарган на території Терганської сільради площею 2,0 га, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Тарганською сільрадою не було враховано відсутності генерального плану села, невідповідності цільового призначення земельних ділянок, в останньої були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення Тарганської сільради від 11.06.2015 року №№280-287 прийняті органом місцевого самоврядування у межах повноважень, у спосіб, визначений Законом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з цього приводу звертає увагу на наступне.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 2 ст.19 передбачено, що Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами пункту 34 ч. 2 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону щодо регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі - не більше 2,0 гектара.

Згідно ст.19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до п.6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Пунктом 7 даної статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із вищезазначеного вбачається, що громадяни, які бажають отримати у власність земельну ділянку, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, звертаються із клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до органів визначених ст.122 ЗКУ та разом із основними документами зобов'язані надати погодження землекористувача у разі перебування такої земельної ділянки у користуванні інших осіб.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно листа Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 11.09.2015 року №371/10/Б та податкових повідомлень-рішень вбачається , що ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_17 сплачують земельний податок, зокрема, за користування земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, судами встановлено, що рішеннями Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 30.07.2003 року та від 28.04.2004 року ОСОБА_6, ОСОБА_17 та ОСОБА_4 вказані земельні ділянки були надані у користування терміном на 1 рік.

Із зазначеного суди дійшли висновку, що дані документи підтверджують фактичне користування позивачами земельними ділянками площею 0,60 га, 0,25 га та 0,30 га відповідно.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що судами не було досліджено питання правового статусу спірних земельних ділянок на момент звернення третіх осіб із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зокрема, судами не встановлено, чи перебували зазначені земельні ділянки у користуванні позивачів, чи погоджували треті особи передачу таких ділянок у власність до третіх осіб (в разі встановлення перебування цих ділянок у користуванні), чи порушені права позивачів оскаржуваними рішеннями Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 11.06.2015 року №№ 280, 281, 282, 283, 284, 285, 286, 287.

Крім того, звертаючись із касаційною скаргою, позивачі зазначили, що судами попередніх інстанцій не було витребувано у відповідача дані з господарської книги, які, на їх думку, підтверджують доводи, викладені у позовній заяві.

З цього приводу колегія суддів наголошує, з'ясування вищезазначених обставин та надання їм належної правової оцінки має важливе значення для правильного вирішення справи, оскільки дозволить встановити правовий статус спірних ділянок, існування будь-яких обмежень щодо передачі їх у власність третім особам для ведення особистого селянського господарства, а також наявність чи відсутність порушення прав позивачів оскаржуваними рішеннями.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що судами попередніх інстанцій неповно встановлено всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції в силу приписів ст.220 КАС України позбавлений можливості досліджувати та встановлювати обставини, які не були встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Постанову Володарського районного суду Київської області від 30 вересня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 року - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: