Справа № 428/9939/16-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юзефович І.О.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року справа №428/9939/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2017 року в справі № 428/9939/16-а за позовом ОСОБА_2 до Патрульного поліції поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержанта поліції Борисевича Сергія Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову № 034593 від 10.09.2016 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2017 року позов задоволено, внаслідок чого скасовано постанову поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному Борисевича С.В. у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034593 від 10.09.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,0 грн.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем факту скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, оскільки управління не надало до суду відеозапис цього правопорушення. Але в зв'язку з технічною несправністю обладнання, на якому зберігаються відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських, деякий час була відсутня можливість надати до суду відеодокази.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського ОСОБА_2 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому співробітник патрульної поліції врахував усі обставини скоєного правопорушення та виніс постанову в справі про вчинення адміністративного правопорушення відповідно до чинного законодавства.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 10 вересня 2016 року поліцейським патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержантом поліції Борисевичем Сергієм Васильовичем (далі - патрульний) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 034593. Вказаною постановою ОСОБА_2 (далі - позивач), який керував автомобілем «Mersedes-benz G500», державний номер НОМЕР_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення ним п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху, а саме керуючи транспортним засобом біля будинку 40 по вулиці Курчатова в місті Сєвєродонецьку здійснив зупинку ближче 30 метрів (на відстані 14 метрів) від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного прапорушення ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

За приписами ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Відповідно до п. 15.9 «е» цих Правил забороняється зупинка транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

За приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (п. 6 Інструкції). Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 8 Інструкції).

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З наданого Управлінням патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції відеозапису вбачається, що «Mersedes-benz G500», яким керував ОСОБА_2, стояв на відстані 14 метрів від дорожнього знака зупинки маршрутних транспортних засобів із вимкненою аварійною світловою сигналізацією. Позивач погодився, що ним порушено вимоги п. 15.9 «е» Правила дорожнього руху.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Постанову АР № 034593 винесено із додержанням вимог чинного законодавства, у діях поліцейського патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержанта поліції Борисевича С.В. відсутні ознаки протиправності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності скасування постанови в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись статями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2017 року в справі № 428/9939/16-а за позовом ОСОБА_2 до Патрульного поліції поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержанта поліції Борисевича Сергія Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2017 року в справі № 428/9939/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Патрульного поліції поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержант поліції Борисевича Сергія Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук