Справа № 520/10031/16-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/272/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України, Інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові 3 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Двожан Назарія Володимировича про скасування постанови серії ЕАА № 029322 від 11.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати Постанову серії ЕАА № 029322 від 11.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором Управління патрульної поліції у м. Львові 3 батальйону 1 роти лейтенантом поліції Двожан Н.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності й складання адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 гривень, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою серії ЕАА № 029322 у справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2016 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у сумі 425 гривень, за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Позивач зазначає, що з вказаною постановою він не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без жодного доказу правопорушення, без з'ясування всіх обставин справи.

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідачі Департамент патрульної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України, Інспектор Управління патрульної поліції у м. Львові 3 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Двожан Назарія Володимировича у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали письмові заперечення в яких у задоволені позову просили відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Суд, на підставі ст.86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 11.08.2016 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові 3 батальйону 1 роти лейтенантом поліції Двожан Назарієм Володимировичем було винесено постанову Серії ЕАА № 029322 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, 11.08.2016 року о 16:20 год. по автодорозі М06 Київ-ЧОП 550 км. + 600 м. при інтенсивному русі змінив смугу дозволеного напрямку без наміру здійснити об'їзд перешкоди, поворот або зупинку, чим порушив п. 11.11 ПДР України , згідно якого при інтенсивному русі змінювати смугу дозволяється лише для об'їзду перешкоди, повороту, розвороту або зупинки.

Натомість позивач стверджує, що він дійсно 11.08.2016 року о 16:20 год. рухався по автодорозі М06 Київ-ЧОП 550 км. + 600 м, проте ПДР він не порушував, оскільки інтенсивного руху не було взагалі, існувала перешкода - череда вантажних автомобілів протягом 200 метрів, а п. 11. 3 Правил зазначає, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Окрім того, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 цього Кодексу).

А згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до п. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративні правопорушення, а саме: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

За змістом ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідачі не довели правомірність своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята інспектором патрульної служби з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, належних та допустимих доказів на спростування зазначеного останнім не надано, а відтак спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. А відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 122, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст..ст. 2, 7, 9 - 11, 41, 69, 71, 86, 94, 159, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України, Інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові 3 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Двожан Назарія Володимировича про скасування постанови серії ЕАА № 029322 від 11.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову серії ЕАА № 029322 від 11.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором Управління патрульної поліції у м. Львові 3 батальйону 1 роти лейтенантом поліції Двожан Н.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності й складання адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Куриленко О. М.