Справа № 824/255/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 травня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/255/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд:

-визнати незаконним рішення територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області, оформлене листом від 07 листопада 2016 року за вих. №01.04-2158, про відмову у нарахуванні та виплаті йому вихідної допомоги, як судді Путильського районного суду Чернівецької області у зв'язку із виходом у відставку;

- зобов'язати Державну судову адміністрацію України і територіальне управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області нарахувати та виплатити йому, ОСОБА_1, вихідну допомогу у розмірі 10 (десяти) місячних неоподаткованих заробітних плат за останньою посадою, що становить 261 (двісті шістдесят одну тисячу) грн.

Від позивача до суду 12 травня 2017 року та 22 травня 2017 року надійшли клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування поданих клопотань вказано, що 27 жовтня 2016 року Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07 липня 2010 року в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192- VIІІ від 12 лютого 2015 року частині першій статті 8, частині першій статті 126 Конституції України.

Зазначено, що предметом розгляду Конституційного Суду України є також конституційність виключення статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07 липня 2010 року щодо питань вихідної допомоги.

У зв'язку із цим, вважає неможливим продовження розгляду даної справи поки не буде розглянута справа за конституційним поданням Верховного Суду України.

Тому просив суд зупинити провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається Конституційним Судом України за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07 липня 2010 року в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIІІ від 12 лютого 2015 року частині першій статті 8, частині першій статті 126 Конституції України.

Крім цього, позивач просив розгляд даних клопотань провести без його участі.

В судове засідання, призначене на 23 травня 2017 року, відповідачі не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Однак подали до суду пояснення щодо клопотань позивача про зупинення провадження у справі. Так, у вказаному поясненні зазначали, що конституційне подання щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої та десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07 липня 2010 року в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIІІ від 12 лютого 2015 року частині першій статті 8, частині першій статті 126 Конституції України та розгляд даної справи не є пов'язаними, оскільки не є справами з аналогічними правовідносинами.

Тому вважають подані позивачем клопотання безпідставними, не обгрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню. Клопотання позивача просили розглянути в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані клопотання та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, на який посилається позивач у клопотанні про зупинення провадження, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, за змістом наведеної норми суд зобов'язаний зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі лише в разі неможливості розгляду справи до вирішення справи, що розглядається, зокрема, в порядку конституційного судочинства.

Із подання Верховного Суду України, про яке вказує позивач, вбачається, що в ньому вирішується питання щодо відповідності частині першій статті 8, частині першій статті 126 Конституції України, положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIІІ, які передбачають, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат та, що суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Із аналізу подання Верховного Суду України видно, що у ньому не ставиться питання щодо конституційності положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27 березня 2014 року, яким виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07 липня 2010 року.

Таким чином, на переконання суду, питання, які порушені Верховним Судом України в даному поданні, не стосуються предмета даного спору.

Відтак, рішення Конституційного Суду України, яке буде прийняте за наслідками розгляду конституційного подання Верховного Суду України, не несе преюдиційного характеру для цієї справи та безпосередньо не впливає на її розгляд.

Разом із цим, суд звертає увагу позивача на те, що Верховним Судом України 25 грудня 2015 року було відмовлено у зверненні до Конституційного Суду України за конституційним поданням щодо конституційності підпункту 1 пункту 28 Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII, яким була виключена норма, що надавала право на отримання вихідної допомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданих ОСОБА_1 клопотань про зупинення провадження у даній справі.

Керуючись статтями 156,160,165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк