Справа № 389/4147/15-а(2-а/389/104/16)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" травня 2017 р. справа 389/4147/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.01.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України про зобовязання виплачувати довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді

ВСТАНОВИВ:

Суддя у відставці ОСОБА_1 21.12.2015 звернулась до Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить зобовязати здійснити розрахунок і виплачувати довічне грошове утримання з дня призначення з 12.01.2015 в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді та в звязку з підвищенням заробітної плати працюючого судді з 01.09.2015 в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді (ас2,29,51).

Постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.01.2017 позов задоволений частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 26.12.2014 по 01.09.2015 в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді та з 01.09.2015 по 07.06.2016 в звязку з підвищенням заробітної плати працюючого судді в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді (ас142).

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують, що при призначенні довічного грошового утримання, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачав можливість застосовувати 90 відсотків заробітної плати працюючого судді (ас148).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Постановою Верховної Ради України №59 від 25.12.2014 ОСОБА_1 звільнена у відставку з посади судді Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області (ас16).

ОСОБА_1 12.01.2015 завернулась до Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення довічного грошового утримання.

Рішенням Управління Пенсійного фонду від 12.01.2015, довічне грошове утримання призначено в розмірі 60 відсотків грошового утримання, яке отримувала позивачка на час звільнення (ас18).

Згідно довідки Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області №06 від 23.10.2015, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 28 років 00 місяців 3 дні (ас11).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, суд повинен перевірити законність дій конкретного субєкта владних повноважень, в даному випадку Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України на час призначення довічного грошового утримання 12.01.2015.

Відповідно до частини 1 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції з 01.01.2015, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 2 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції з 01.01.2015, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною 1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною 1 цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, пенсії на умовах, передбачених статтею Законом України «Про державну службу», або пенсії, передбаченої іншими законами України.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції з 01.01.2015, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді.

Таким чином, Знамянське обєднане управління Пенсійного фонду України правомірно з 12.01.2015 призначило ОСОБА_2 довічне грошове утримання в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, адже такий розмір прямо передбачений законодавством.

Є необгрунтованими висновки суду першої інстанції, що до позивачки має застосовуватись редакція частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Така редакція є недіючою з 01.10.2011 з набранням чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким частина 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладена в іншій редакції.

Застосування в спірних правовідносинах норми права, яка втратила чинність, протирічить принципу законності, закріпленому в статті 9 КАС України.

Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності з 28.03.2015, прийнята нова редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в якому частина 3 статті 141 викладалась в такій редакції: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Однак, Законом України №213 від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який також набрав чинності з 28.03.2015, частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладена в іншій редакції: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді».

Рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 у справі про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці, визнані неконституційними положення частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України №213 від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (абзац 2 пункту 1 резолютивної частини рішення).

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016, положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакціях Закону України №213 від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Закону України №911 від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та положення Закону України №213 від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016, частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України №213 від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до внесення змін Законом України №213 від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тобто в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. В разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Відтак, станом на 12.01.2015 та 01.09.2015 позивачка не мала права на довічне утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді. З урахуванням висновків Конституційного Суду України в рішенні №4-рп/2016 від 08.06.2016 та положень частини 2 статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», таке право вона отримала з 08.06.2016.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Скасувати постанову Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.01.2017 та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко