Справа № 456/2467/16-а,2-а/456/14/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3677/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Андрушківа І.Я.,

за участю позивача ОСОБА_1І,

представників позивача ОСОБА_2,

та відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах,

ВCТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі ОУПФ) в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії за віком; зобовязати ОУПФ призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Список №2) відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) з моменту звернення з заявою до відповідача, тобто з 25.04.2016.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що він тривалий час працював на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, а тому має право у відповідності до п. «б» ст.13 Закону №1788-XII на призначення пільгової пенсії за віком.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2017 року у справі №456/2467/16-а позов задоволено.

Постанову оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі вказує, на те, що позивачем не представлено усіх необхідних документів які б підтверджували роботу по Списку №2, а тому такий не має права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у звязку із відсутністю необхідних документів, що підтверджують наявність пільгового стажу роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши апеляційну скаргу, пояснення позивача та представників сторін, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити з наступних підстав.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що пільговий стаж позивача підтверджується наданими ним документами, а відтак ОУПФ безпідставно відмовлено йому у призначенні пільгової пенсії за віком.

Погодитися з висновками цього суду не можна з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв'язку з досягненням 57-ти річного віку позивач у квітні 2016 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, до якої подав трудову книжку та уточнюючі довідки (а.с.5, 14-19).

05.05.2016 рішенням №5 ОУПФ відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з посиланням на те, що ним не представлено всіх необхідних документів, які підтверджують стаж роботи в шкідливих умовах протягом повного робочого дня за Списком №2 та документів про завершення атестації робочих місць. За умови надання позивачем таких документів питання про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку може розглядатися відповідачем повторно (а.с.10-13).

Не погодившись з такою відмовою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 1.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ, п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що Законом №1788-ХІІ та Порядком №637 затверджено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні свідчення, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач згідно записів у трудовій книжці з 23.08.1979 по 2.11.1979 та з 13.04.1983 по 9.04.1990 працював на посаді помічника бурильника, з 6.06.1990 по 10.10.1992 працював в кооперативі, з 17.03.1995 по 2.12.1998 працював на посаді касира пункту обміну валюти в Споживчому товаристві «Мальви», з 9.12.1998 по 24.12.2002 працював на посаді помічника бурильника, з 10.04.2003 по 30.11.2004 та з 1.12.2004 по 14.01.2005, з 1.05.2005 по 31.05.2006, з 1.06.2006 по 27.03.2007 працював вахтовим метод на посадах помічника бурильника на підприємствах, що знаходяться в місцевостях прирівняних до районів Крайньої півночі та з 4.01.2008 по 16.03.2009 працював на посаді слюсара-ремонтника 5 розряду (а.с.6-9).

Потрібно зазначити що відповідач заперечує вказані вище періоди роботи так, як на його думку позивачем не подано усіх необхідних документів про підтвердження стажу роботи за Списком №2.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Так з 22.08.1956 по 31.12 1991 включно діяли списки затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. З 01.01.1992 по 10.03.1994 включно застосовувались списки затверджені постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 26.01.1991 №10, з 11.03.1994 по 06.02.2003 включно були чинними списки затверджені постановою КМУ від 11.03.1994 №62, з 07.02.2003 по даний час діють списки затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 №36.

У Списку №2 за 1956 рік у пп. «а» п.1 розділі І передбачено таку посаду, як помічник бурильника, крім того дана посада зберігалась і у Списку №2 затвердженому постановою КМУ від 26.01.1991 №10.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що позивач перебуваючи на зазначеній посаді з 23.08.1979 по 2.11.1979 та з 13.04.1983 по 9.04.1990 виконував роботу, яка передбачена Списком №2, у шкідливих умовах праці, а тому підстави для не врахування періодів його роботи на таких до пільгового стажу відсутні.

Що ж до інших періодів його роботи, то потрібно звернути увагу на наступне.

Так, відповідно до п.4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженим постановою КМУ від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок та Постанова №422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання Постанови №442 «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41.

У матеріалах справи відсутні, а сторонами не доведено протилежного, що у період роботи ОСОБА_1 з 9.12.1998 по 24.12.2002 де він працював на посаді помічника бурильника в Стрийській нафтогазорозвідувальній експедиції немає відомостей про атестацію робочих місць, а тому спірні періоди роботи правомірно не зараховуються відповідачем до пільгового стажу.

Крім того, з 6.06.1990 по 10.10.1992 та 17.03.1995 по 2.12.1998 позивач працював на посадах, що не передбачені Списками та не дають права на пільгове обчислення стажу для призначення пенсії за віком.

Питання визначення трудового стажу відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі після 1 січня 1991 року регулюється законодавством України.

Так у матеріалах справи знаходяться довідки, у яких зазначено відповідні періоди роботи вироблені у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зі змісту цих довідок видно, що позивач з 10.04.2003 по 30.11.2004, з 1.05.2005 по 31.05.2006, з 1.06.2006 по 27.03.2007 працював вахтовим метод на посадах помічника бурильника та з 4.01.2008 по 16.03.2009 на посаді слюсара-ремонтника 5 розряду (а.с.36, 37, 38, 39-40).

Основним документом, який на сьогодні регламентує порядок організації роботи за вахтовим методом, є спільна постанова Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях, Секретаріату ВЦРПС і Міністерства охорони здоровя СРСР «Про затвердження Основних положень про вахтовий метод організації робіт» від 31.12.1987 №794/33-82 (далі Постанова №794/33-82). Можливість її застосування на території України врегульована постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 №1545-ХІІ.

Згідно із «Загальними положеннями» додатка 1 до Постанови №794/33-82, вахтовий метод роботи особлива форма організації робіт, заснована на використанні трудових ресурсів поза місцем їхнього постійного проживання, коли не може бути забезпечене щоденне повернення працівників до місця постійного проживання або якщо працівники витрачають понад три години на день для того, щоб дістатися на роботу і з роботи.

Щодо гарантій та пільг, які можуть надаватися особам, які виконували роботу вахтовим методом, то такі працівники забезпечуються в межах підприємства спецодягом, взуттям, іншими засобами індивідуального захисту, крім того, можуть виплачуватися допомоги у звязку з тимчасовою втратою працездатності, витратами зумовленими народженням та похованням.

Проте, чинним законодавством України, яке стосується порядку призначення пільгових пенсій та визначення періодів роботи, які зумовлюють виникнення у особи права на пільгове пенсійне забезпечення не передбачається зарахування до пільгового стажу роботи за вахтовим методом.

Відтак, відповідачем правомірно не враховано періоди роботи ОСОБА_1 з 10.04.2003 по 30.11.2004, з 1.05.2005 по 31.05.2006, з 1.06.2006 по 27.03.2007 та з 4.01.2008 по 16.03.2009.

Не підтверджуються будь-якими іншими документами і періоди роботи позивача, крім записів у трудовій книжці з 1.12.2004 по 14.01.2005.

З огляду на вищенаведене, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має такі періоди пільгового стажу з 23.08.1979 по 2.11.1979 та з 13.04.1983 по 9.04.1990 ( 7 років 2 місяці і 4 дні).

Наявність половини встановленого спеціально стажу та повного загального стажу у відповідності до положень Закону №1788-ХІІ не виключає виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списком №2, однак така їй буде призначатися із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 ч.1 ст.26 Закону №1058-IV.

З урахуванням цього, відмова відповідача про призначення ОСОБА_1 пенсії за Списком №2 на час такого звернення є правомірною, так як така має бути йому призначена з більш пізнього віку.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області задовольнити.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст виготовлений 29 травня 2017 року.