Справа № 810/5188/15
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 серпня 2016 року Справа № 810/5188/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доБориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 12.10.2015 № 000025/10-04-21/НОМЕР_1 та 12.10.2015 № 000026/10-04-21/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення, якими до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафів у загальному розмірі 27000,00 грн., на думку позивача, прийняті відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідають вимогам закону, висновки контролюючого органу відносно порушення суб'єктом господарювання вимог статей 11, 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР є помилковими, а тому вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що посадові особи Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржувані рішення прийняті відповідачем правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні, призначеному на 06.05.2016, позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Судом, з метою забезпечення всебічного та об'єктивного вирішення справи, на підставі частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено у справі перерву до 17.05.2016, яку в подальшому було неодноразово продовжено.

У судове засідання, призначене на 12.08.2016 о 13 год. 45 хв., представники сторін не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Матеріали справи містять клопотання представників сторін про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення свідків та осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип рівності сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 14.05.2007 та здійснює господарську діяльність пов'язану, зокрема, з роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 121).

Як платник податків позивач перебуває на обліку в Бориспільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

У вересні 2015 року посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі вимог підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, згідно наказу від 28.08.2015 № 349 та направлень на проведення перевірки від 22.09.2015 № 3154 та 22.09.2015 № 3155, з метою контролю за дотриманням позивачем вимог законодавства України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача магазину, розташованого за адресою: вул. Леніна, 65, с. Кірове, Бориспільський район, Київська область.

За результатами перевірки складено акт від 22.09.2015 № 1464/10-36-21/НОМЕР_1, в якому зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог статей 11, 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, що виявилось у зберіганні алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та здійсненні роздрібної торгівлі горілкою за ціною, нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну.

Так, під час контролюючого заходу виявлено факт зберігання в магазині алкогольних напоїв однієї пляшки джину "Gibson's London DRY GIN" (об'єм 0,05 л та міцність 37,5 % об. "Distilled in Great Britain") та однієї пляшки віскі "Label 5" (об'єм 0,05 л та міцність 40 % об. "Рroduce of Sсotland") без зазначення ціни на їх реалізацію та без марок акцизного податку встановленого зразка.

Крім того, відповідно до даних фіскального звітного чека (Z-звіту) від 13.07.2015 встановлено факт реалізації однієї пляшки горілки "Хлібний Дар" (об'єм 1,0 л, міцність 40 % об., виробник Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія") за ціною 96,00 грн., в той час як мінімальна законодавчо визначена роздрібна ціна на цей алкогольний напій становить 99,80 грн.

Після ознайомлення з актом перевірки особа, яка фактично проводила розрахункові операції в магазині позивача, відмовилась від його підписання та отримання, що зафіксовано посадовими особами територіального органу доходів і зборів в актах від 22.09.2015 № 14/10-36-21 та 22.09.2015 № 15/10-36-21 про відмову від підписання акта перевірки та про відмову від його отримання.

12.10.2015 на підставі акта перевірки від 22.09.2015 № 1464/10-36-21/НОМЕР_1 Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області прийняті рішення за № 000025/10-04-21/НОМЕР_1 та № 000026/10-04-21/НОМЕР_1, якими відповідно до приписів абзаців 13, 15 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР до позивача застосовано фінансові санкції у загальному розмірі 27000,00 грн.

Не погоджуючись із рішеннями, прийнятими відповідачем, позивач оскаржив їх до суду.

Позивач звертає увагу на недотримання контролюючим органом порядку та процедури проведення фактичної перевірки, що полягало у здійсненні посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області перевірки за відсутності законного представника суб'єкта господарювання.

Позивач також стверджує, що у липні 2015 року мінімальна законодавчо визначена роздрібна ціна на пляшку горілки місткістю 1,0 л становила 79,80 грн., у зв'язку з чим вважає, що підтверджена даними фіскального звітного чека від 13.07.2015 реалізація горілки "Хлібний Дар" (об'єм 1,0 л, міцність 40 % об.) за ціною 96,00 грн. відповідає вимогам чинного законодавства щодо розміру мінімальних роздрібних цін на вказану алкогольну продукцію.

До того ж, на думку позивача, фіскальний звітний чек (Z-звіт) від 13.07.2015 не може бути належним доказом наявності на реалізації алкогольного напою "Хлібний Дар" об'ємом 1,0 л, оскільки не містить всіх необхідних даних на товар.

Крім того, позивач зазначає, що викладені в акті перевірки від 22.09.2015 № 1464/10-36-21/НОМЕР_1 висновки посадових осіб контролюючого органу про зберігання пляшок джину "Gibson's London DRY GIN" (об'єм 0,05 л та міцність 37,5 %) та віскі "Label 5" (об'єм 0,05 л та міцність 40 %) без марок акцизного податку встановленого зразка не відповідають дійсності, оскільки зазначені пляшки не містили позначених на їх етикетках алкогольних напоїв, знаходились в окремому місці в якості предмету інтер'єру магазину та є лише декоративними муляжами з водним розчином всередині.

На підтвердження вказаних обставин представником позивача подано суду для огляду пляшки алкогольних напоїв - джину "Gibson's London DRY GIN" та віскі "Label 5".

У судовому засіданні судом також допитано в якості свідка позивача - ОСОБА_1, який повідомив, що під час проведення контролюючого заходу він присутній не був, а тому запис в акті від 22.09.2015 № 1464/10-36-21/НОМЕР_1 про те, що перевірка проводилась у його присутності, не відповідає дійсності. Свідок також вказав на відсутність у продажу в день проведення перевірки горілки "Хлібний Дар" в пляшках об'ємом 1,0 л та повідомив про наявність цього алкогольного напою в продажу у пляшках місткістю 0,5 л та 0,7 л, що може бути підтверджено відповідними накладними, виписаними постачальниками.

Що стосується зафіксованого в акті перевірки факту зберігання алкогольних напоїв (джину "Gibson's London DRY GIN" та віскі "Label 5") у пляшках об'ємом 0,05 л без марок акцизного податку встановленого зразка, ОСОБА_1 пояснив, що ці пляшки йому подарували, їх вміст був випитий ним особисто, а пусті ємності заповнені водою та поставлені на полиці магазину як муляж (для краси), у звязку з чим твердження перевіряючих про зберігання алкогольних напоїв, які не позначені марками акцизного податку, є хибними.

В той же час, допитаний судом в якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що він працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування та контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Головного управління ДФС у Київській області та безпосередньо здійснював контролюючий захід у приміщенні магазину позивача.

Свідок зазначив, що контролюючий захід було розпочато за відсутності ОСОБА_1, який з'явився після ознайомлення з актом перевірки особи, яка здійснювала розрахункові операції.

Разом з тим, свідок стверджував, що фактичну перевірку було проведено з дотриманням визначеної законодавством процедури, а саме: після вручення особі, яка фактично здійснювала розрахункові операції, копії наказу на проведення перевірки, та після предявлення їй направлень на проведення перевірки та службових посвідчень перевіряючих. Після ознайомлення з наведеними документами вказана вище особа відмовилась від отримання зазначених документів та від підпису у направленнях на перевірку, що підтверджуються наявними в матеріалах справи актом від 22.09.2015 № 31/10-36-21 про відмову від підпису у направленні на перевірку та матеріалами фотофіксації, яка здійснювалась під час проведення контролюючого заходу.

ОСОБА_3 також повідомив, що під час проведення перевірки було виявлено зберігання на вітрині магазина двох пляшок алкогольних напоїв місткістю 0,05 л джину "Gibson's London DRY GIN" та віскі "Label 5", на яких були відсутні марки акцизного податку встановленого зразка та інформація про ціну їх реалізації.

Свідок стверджував, що у вказаних ємностях були саме алкогольні напої, оскільки пляшки були закорковані заводським способом, а їх вміст був встановлений на підставі даних, які містились на етикетках.

Також ОСОБА_3 пояснив, що працює на займаній посаді тривалий час, має відповідний досвід та з впевненістю заявляє про промисловий спосіб закоркування пляшок, в той час як подані суду представником позивача пляшки джину "Gibson's London DRY GIN" та віскі "Label 5" хоча можливо і є тими, що були об'єктами фактичної перевірки, проте пред'явлені для огляду вже після їх відкриття (відкоркування) та ймовірної зміни їх вмісту.

Що стосується виявленого під час контролюючого заходу факту реалізації позивачем алкогольних напоїв за ціною, нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну, свідок вказав, що факт продажу 13.07.2015 горілки "Хлібний Дар" в пляшці об'ємом 1,0 л за ціною 96,00 грн. встановлений на підставі звіту реєстратора розрахункових операцій, в той час як мінімальна роздрібна ціна на таку алкогольну продукцію, встановлена Кабінетом Міністрів України, на день її реалізації становила 99,80 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Обов'язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені Податковим кодексом України.

В силу приписів пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 191 Податкового кодексу України визначено перелік функцій контролюючих органів, серед яких, зокрема: здійснення ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

З метою проведення податкового контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, проводиться фактична перевірка за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Порядок проведення фактичних перевірок визначено статтею 80 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, визначених підпунктами 80.2.1 80.2.7 цього пункту.

Зокрема, в силу приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України підставою для проведення фактичної перевірки є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон України № 481/95-ВР).

В силу приписів абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України визначено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (пункт 226.3 статті 226 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 19 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам.

Абзацом 15 частини другої статті 17 Закону України № 481/95-ВР встановлено, що за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, під час контролюючого заходу посадовими особами органу доходів і зборів виявлено зберігання в місці провадження господарської діяльності позивача (магазині, розташованому за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Кірове, вул. Леніна, 65) алкогольних напоїв однієї пляшки джину "Gibson's London DRY GIN" (об'єм 0,05 л та міцність 37,5 % об. "Distilled in Great Britain") та однієї пляшки віскі "Label 5" (об'єм 0,05 л та міцність 40 % об. "Рroduce of Sсotland").

При цьому, в акті перевірки зафіксовано, що ціна реалізації цих алкогольних напоїв під час перевірки не вказана, а марки акцизного податку встановленого зразка на пляшках відсутні.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 19 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 (далі Правила № 854), у торговельному залі на відповідному торговельному обладнанні повинні бути виставлені алкогольні напої у повному асортименті, наявному у суб'єкта господарювання.

Алкогольні напої розміщують за групами, видами і марками на пристінних гірках, столах, прилавках.

Згідно з пунктом 21 Правил № 854, суб'єкт господарювання повинен забезпечити інформування споживача про роздрібні ціни на алкогольні напої за допомогою ярликів цін (цінників) на зразках напоїв, що перебувають у продажу. На ціннику чітко зазначається назва напою, місткість, ціна за одиницю товару у грошовій одиниці України. На зворотному боці цінника повинен бути підпис особи, відповідальної за визначення ціни, і дата, скріплені печаткою або штампом суб'єкта господарювання. Для підприємств системи споживчої кооперації, крім розташованих у містах, наявність печатки або штампа не є обов'язковою.

Заклади ресторанного господарства повинні мати прейскуранти цін на алкогольні напої, де зазначаються назва напою, вміст пляшки, ціна за пляшку, ціна за 50 та 100 мілілітрів напою у грошовій одиниці України (пункт 25 Правил № 854).

З аналізу наведених вище норм вбачається, що всі алкогольні напої, які знаходяться на реалізації у суб'єкта господарювання, повинні знаходитись у торговельному залі на відповідному торговельному обладнанні (барній стійці, вітрині тощо), позначені цінниками та містити інформацію про ціну за пляшку, ціну за 50 та 100 мілілітрів напою.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При вирішенні питання щодо відповідності висновків органу доходів і зборів фактичним обставинам, що склалися, суд враховує, що особа, яка здійснювала розрахункові операції та була присутня під час проведення контролюючого заходу, від підписання акта перевірки відмовилась, жодних зауважень до проведення перевірки або пояснень щодо відсутності у досліджених посадовими особами контролюючого органу пляшках алкогольних напоїв, у ньому не виклала.

Суд також звертає увагу на те, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони наділені визначеним пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України правом на подання своїх заперечень до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Разом з тим, будь-яких пояснень та/або заперечень до акта перевірки, які подаються у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті, ними до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області подано не було.

Суд також зважає на ту обставину, що про відсутність алкогольних напоїв у пляшках з надписами "Gibson's London DRY GIN" та "Label 5" позивач посилається вперше під час звернення до суду з даним адміністративним позовом.

При оцінці свідчень свідка ОСОБА_1 суд враховує його особу, обставини існування зацікавленості стосовно уникнення відповідальності за порушення вимог законодавства з питань виробництва, зберігання та продажу алкогольних напоїв, а також те, що повідомлені ним відомості є недостатніми для однозначного висновку про вміст пляшок з надписами "Gibson's London DRY GIN" та "Label 5", які зберігались у приміщенні магазину та фактично знаходились на торгових полицях разом із маркованою у встановленому порядку алкогольною продукцією, яка реалізовувалась.

Відтак, висновки відповідача про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді застосування фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн. суд вважає цілком обґрунтованими.

Вирішуючи питання стосовно обґрунтованості застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у сумі 10000,00 грн. за порушення вимог статті 18 Закону України № 481/95-ВР та постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 № 957, суд виходить з наступного.

Законодавством України передбачено обов'язок суб'єктів господарювання дотримуватись дисципліни оптово-відпускних і роздрібних цін на алкогольні напої.

Статтею 1 Закону України № 481/95-ВР передбачено, що мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої це ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої в силу приписів частини десятої статті 18 Закону України № 481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (в редакції, яка діє з 12.07.2015), мінімальну роздрібну ціну на горілку та лікеро-горілчані вироби (код виробників згідно з УКТЗЕД 2208 60, 2208 70 та 2208 90) визначено на рівні 249,50 грн. за 1 літр 100-відсоткового спирту.

Мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу), зокрема, горілки і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Отже, мінімальна роздрібна ціна на горілку (алкогольна продукція з вмістом спирту 40 %) у пляшці місткістю 1,0 л з 12.07.2015 встановлена Кабінетом Міністрів України у розмірі 99,80 грн. (= 249,50 грн. х 40 % х 1,0 л / 100).

Як зазначалось вище, під час контролюючого заходу органом доходів і зборів встановлено факт реалізації однієї пляшки горілки "Хлібний Дар" (об'єм 1,0 л, міцність 40 % об., виробник ТОВ "Національна горілчана компанія") за ціною 96,00 грн., тобто за ціною, що є нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такий алкогольний виріб.

Зазначені вище обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією фіскального звітного чека (Z-звіту) від 13.07.2015 на суму 96,00 грн. та не були спростовані позивачем та його представником під час судового розгляду справи.

Доводи позивача стосовно того, що наведений вище фіскальний звітний чек (Z-звіту) не може бути належним доказом наявності на реалізації алкогольного напою "Хлібний Дар" об'ємом 1,0 л, оскільки він не містить всіх необхідних даних на товар, а відтак не може бути належним доказом на підтвердження обставин виявленого правопорушення, не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2007 № 637 (далі Положення) визначено, що уся готівка, яка надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті другої Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, фіскальний звітний чек це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Частиною першою статті 3 вказаного Закону передбачено обов'язок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості та інше.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що фіскальний звітний чек є одним з обов'язкових документів, який підтверджує виконання розрахункових операцій, а також містить інформацію про ціну, найменування та кількість реалізованого товару.

Таким чином, фіскальний звітний чек (Z-звіт) від 13.07.2015 є достатнім та беззаперечним доказом того, що горілка "Хлібний Дар" об'ємом 1,0 л та міцністю 40 % була реалізована позивачем 13.07.2015 за ціною 96,00 грн., що є нижчою за мінімальну роздрібну ціну на такий алкогольний напій відповідно до вимог законодавства, чинного на момент здійснення операції з продажу.

Жодних доказів, які б свідчили про реалізацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 13.07.2015 горілки "Хлібний Дар" об'ємом 1,0 л та міцністю 40 % за ціною не нижче 99,80 грн., позивачем суду надано не було.

Враховуючи наведені вище відомості суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів відповідача про вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачено абзацом 13 частини другої статті 17 Закону України № 481/95-ВР.

Відповідно до абзацу 13 частини другої статті 17 Закону України № 481/95-ВР, за оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

За таких обставин, застосування Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області до позивача фінансових санкцій у розмірі 10000,00 грн. є обґрунтованим.

Що стосується тверджень позивача про порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки, що призвело до прийняття незаконних рішень, суд зазначає наступне.

Позивач наголошує на тому, що посадові особи контролюючого органу перебували у приміщенні господарської одиниці позивача у період відсутності у цьому приміщенні законного представника суб'єкта господарювання.

Як вже зазначалось судом вище, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції, за умови пред'явлення ним таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу доходів і зборів до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як вбачається з наданих представником відповідача фотоматеріалів, особі, яка фактично проводила розрахункові операції, були пред'явлені направлення та вручено копію наказу.

Відмова особи, яка проводила розрахункові операції, від отримання вказаних документів, зафіксована в акті про відмову від підпису від 22.09.2015 № 13/10-36-21.

Абзацом 8 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

За даними акта перевірки, контролюючий захід розпочато 22.09.2015 о 16 год. 40 хв. (що не спростовувалось позивачем) у приміщенні магазину та у присутності особи, яка фактично проводила розрахункові операції, та не надала відомостей щодо своєї особи.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб'єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов'язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Належних та допустимих доказів того, що посадовими особами контролюючого органу не було пред'явлено ці документи позивачу (його посадовій (службовій) особі, його уповноваженому представнику чи особі, яка фактично проводить розрахункові операції) або пред'явлено неналежно оформлені документи, позивачем суду не надано.

Таким чином, твердження позивача стосовно перебування посадових осіб територіального органу доходів і зборів у приміщенні магазину без його відома (або без відома його представника) спростовуються наявними у справі доказами.

Суд також звертає увагу на те, що недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, у тому числі стосовно процедури проведення перевірки, може бути підставою для визнання такого рішення протиправним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного рішення. Якщо ж рішення в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнято відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури проведення перевірки та прийняття рішення не можуть бути підставою для його скасування, якщо інше не передбачено законодавством.

Порушення, на які посилається позивач, не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи, не спричинили неправомірного притягнення його до відповідальності у вигляді застосування фінансових санкцій у загальному розмірі 27000,00 грн., а відтак не можуть бути підставою для скасування рішень Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 12.10.2015 № 000025/10-04-21/НОМЕР_1 та 12.10.2015 № 000026/10-04-21/НОМЕР_1, які є законними по суті.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, суду не надано, судові витрати у цій частині стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 72, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.