Справа № 819/242/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4593/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участі секретаря Бедрій Х.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року по справі № 819/242/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області подання про повернення сплаченого ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу квартири в розмірі 5001,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16.01.2017 р. позивач придбав квартиру на підставі договору купівлі-продажу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При укладенні договору ОСОБА_1 сплатив збір на обов'язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5001,52 грн. Позивач придбавав житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» сплатив такий збір безпідставно. Позивач в судовому засіданні зазначив, що 31.01.2017 р. звернувся до Тернопільського об'єднаного УПФУ Тернопільської області про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове пенсійне страхування, проте отримав відмову у поверненні таких коштів.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі подання про повернення сплаченого ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5001,52 грн, сплаченого згідно квитанції № ПН 1588468 від 16.01.2017 р..

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі вказує на те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно, тому не має можливості встановити факти придбання житла фізичними особами вперше. Також вказують на те, що представлені документи не можуть вважатися достатніми для обгрунтування вимог позивача, оскільки зазначені документи не підтверджують факт придбання ним житла вперше.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що 16.01.2017 р. між ОСОБА_1 (покупець) та Приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами «Національний резерв» в особі представника Ліпійчука Сергія Ігоровича (продавець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу від посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 82 (аркуш справи 11-12). Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу ціна квартири встановлена в розмірі 500152,00 грн. (а.с. 11, 12)

Перед укладенням вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла - 5001,52 грн відповідно до квитанції відділення № ПН1588468 Тернопільського відділення ПАТ «Банк Січ» від 16.01.2017 (а.с. 14).

Позивач 31.01.2017 р. звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути безпідставно сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5001,52 грн.

За результатами розгляду даної заяви, 02.02.2017 р. Тернопільське об'єднане УПФУ Тернопільської області надало відповідь заявнику за № 1972/07 про те, що підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 5001,52 грн немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно (а.с. 10)

Вважаючи таку відмову неправомірною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 дійсно 16.01.2017 р. вперше придбав житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 5001 грн 52 коп. згідно квитанції № ПН1588468 від 16.01.2017 р. на вказану суму.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 р. (далі - Порядок).

Згідно з п. 15-1 Порядку збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла, або придбавають житло вперше.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер 79300370, сформованої 01.02.2017 р. за результатом розгляду заяв у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка виникла на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2017 р. посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 82 та квартири за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 8, 9).

Також встановлено, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 у позивача виникла на підставі договору дарування від 20.01.2010 р. посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований в реєстрі за № 234 (а.с. 4, 5).

Згідно з довідки ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 14.03.2017 р. № 645 ОСОБА_1 згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 р. не є власником квартири АДРЕСА_5 і квартири АДРЕСА_6 (а.с. 45).

Власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 є ОСОБА_6, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 38).

Згідно з довідки відділу квартирного обліку та нерухомості Тернопільської міської ради ОСОБА_1 станом на 31.01.2017 р. не перебував на квартирному обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради (а.с. 6).

Довідкою ТВБВ № 10019/09 філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 219 від 13.03.2017 р., видану ОСОБА_1, підтверджується, що він не включений в списки для приватизації житла за адресою: АДРЕСА_6 та не використовував приватизаційного житлового чека (а.с. 43).

Довідкою ТВБВ № 10019/018 філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 134 від 10.03.2017, видану ОСОБА_1, підтверджується, що він включений в списки для приватизації житла за адресою: АДРЕСА_5 проте, не використовував приватизаційного житлового чека (а.с. 44).

Керуючись наведеним вище суд апляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що позивач дійсно 16.01.2017 р. вперше придбав житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна, а будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. № 787 (далі - Порядок № 787).

Підпунктами. 3, 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. № 21-2, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження, зокрема, сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20.04.2017 р. (справа № К/800/12555/17), від 27.04.2017 року (справи № К/800/13581/17, № К/800/13707/17)

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року по справі № 819/242/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький

Повний текст постанови складено 25 травня 2017 року