Справа № 572/56/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Довгий І.І.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА
іменем України

"29" травня 2017 р. Справа № 572/56/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Бучик А.Ю.
суддів: Майора Г.І.
Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області) на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "27" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 27.03.2017 визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 27 серпня 2016 року.
В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки станом на 01.01.1993 термін його проживання в зоні гарантованого добровільного відселення становить 2 роки 11 місяців і 10 дні.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Встановлено, що 25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі з заявою про призначення йому пенсії відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі №3638/03-29 від 26 грудня 2016 року йому відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що наданими документами не підтверджено факт постійного проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення (3 роки) станом на 01 січня 1993року.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що єдиним документом, що основним доказом права на пенсію позивача зі зниженням пенсійного віку є діюче і ніким не оскаржене посвідчення громадянина, який потерпів від чорнобильської катастрофи (категорія 3).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи N 796- XII від 28.02.1991р. особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Відповідно до п.п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. N 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються окрім іншого документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно п.2.22 вищевказаного Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.
Згідно трудової книжки позивача вбачається, що він працював в дочірньому підприємстві "Клесівторф" смт. Клесів з 08.08.1985 по 31.12.1987 та в Клесівському споживчому товаристві з 25.01.1998 по 28.04.1989, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.
З довідки № 295 25.08.2016 виданої виконавчим комітетом Сарненської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 з 30.01.1990 по 21.03.2015 був зареєстрований в м. Сарни Рівненської області територія якого згідно Постанови КМУ від 23.07.1991 № 106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю.
Довідкою Клесівської селищної ради Сарненського району № 02/21-1052 від 03.10.2016 позивача повідомлено, що надати йому довідку про те, що в період з 1985 року по 1990 рік позивач проживав в смт. Клесів Сарненського району неможливо у зв`язку з відсутністю підтверджуючої інформації.
Отже, виходячи з вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що за наявними документами не підтверджено проживання (роботи) позивача протягом 3-х років у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, тобто, протягом періоду, визначеного ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що давало б право їй на зменшення пенсійного віку.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.
Позивачем на спростування доводів відповідача, наведених в апеляційній скарзі, доказів не надано і таких доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.
Судом першої інстанції не встановлено належним чином обставини справи та не надано правової оцінки представленим доказам.
З огляду на вищенаведене, постанова суду першої інстанції у відповідності до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області задовольнити.
Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "27" березня 2017 р. скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500
- ,