Справа № 803/576/17
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Справа № 803/576/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ) звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1884,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податків в порядку, визначеному статтею 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), однак всупереч вимогам цього кодексу не виконує свого обов'язку щодо сплати суми грошового зобов'язання, визначеної ним самостійно в податковій декларації про майновий стан і доходи, де відповідач задекларував до сплати 1884,00 грн. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

У зв'язку із наведеним позивач просить стягнути з відповідача в користь держави кошти в сумі 1884,00 грн. для погашення податкового боргу.

В судове засідання представник позивача не прибув, але від нього надійшло клопотання від 23.05.2017 року про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення 15.05.2017 року поштового відправлення, заперечень на позовну заяву не подав, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Судом встановлено, що станом на 20.03.2017 року за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1884,00 грн., про що свідчать довідка Нововолинського відділення Володимир-Волинської ОДПІ від 23.03.2017 року №108/03-19-17-11, розрахунок податкового боргу ОСОБА_1 та зворотній бік облікової картки платника податків з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (а.с.5, 6, 10, 11).

Податковий борг виник у зв'язку з несплатою нарахованої платником податків самостійно грошової суми в розмірі 1884,00 грн. в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік від 21.12.2016 року № (а.с.8-9). Як слідує з цієї декларації, об'єктом оподаткування відповідача є вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна, що становить 37679,51 грн.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом, зокрема, дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом (пп.164.2.10 п.164.1 ст.164 ПК України).

Підпунктом 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 визначено, що об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу (5% бази оподаткування), вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту.

Як встановлено пунктом 179.7 статті 179 ПК України, фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Однак, з матеріалів справи слідує, що станом на 20.03.2017 року відповідач не сплатив суму податку на доходи фізичних осіб, а відтак заборгованість відповідача перед бюджетом становить 1884,00 грн.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Оскільки відповідачем не сплачено податкове зобов'язання, яке нараховане ним самостійно, тому таке податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1884,00 грн. є узгодженим та підлягає стягненню з фізичної особи ОСОБА_1

Позивачем відповідно до статті 59 ПК України була направлена відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 22.12.2016 року №77004-03 (а.с.7), проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 1884,00 грн. податкового боргу.

Керуючись статтями 122, 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (45400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України кошти у розмірі податкового боргу в сумі 1884,00 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук