Справа № 234/4301/17
Суддя: Пікалова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/4301/17
Провадження № 2-а/234/198/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко К.П.,

позивачки ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Краматорського міського суду з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1, з жовтня 2013 року перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України у м. Краматорську, та згідно із законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ їй призначено пенсію по інвалідності 2гр., як посадовій особі місцевого самоврядування. На підставі ст. 21 ЗУ «Про державну службу в органах місцевого самоврядування» №2493-111 від 07. червня 2001р. (з наступними змінами) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування/державних службовців, які мають стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або державній службі не менш 10 років, здійснюється у порядку визначеному законодавством України про державну службу (частина7). Вона працювала в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення на посаді головного спеціаліста , та має стаж роботи на державній службі на час виходу на пенсію 1б років. На час виходу на пенсію відсоток нарахування її пенсії складав 80%. На час оформлення пенсії Довідка про складові заробітної плати за формою, встановленою Пенсійним Фондом України не містила інформацію про матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально- побутових питань, індексацію заробітної плати, які вона отримувала регулярно та з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов язкове пенсійне страхування. У 2011 році цю довідку скасували та затвердили новий зразок. 14.03.2017 року позивач звернулася до УПФУ у м. Краматорську Донецької області з письмовою заявою про здійснення перерахунку призначеною їй пенсії по заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та довідкою № 01-08/1808 від 28.02.2017 року нової форми про складові заробітної плати, так як при призначенні пенсії вони не увійшли до складу заробітної плати, що значно вплинуло на розмір нарахованої мені пенсії. Рішенням комісії УПФУ в м. Краматорську Донецької області від 20.03.2017року №847357 їй відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії , з посиланням на те, що згідно ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001.М 2493-ПІ пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. З 01.05.2016 вступив в силу Закон «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- V-ПІ(далі Закон). Відповідно розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37. Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 М3723-ХІІ. Перерахунки діючим законодавством не передбачені. Позивач не може погодитися з даною відмовою, тому що Відповідач залишив поза увагою постанову правління Пенсійного Фонду України від 14.02.2011р. №5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва по справі №2а- 475 3/2670» та не врахував індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, які вона просила врахувати у її заробітну платню, з якої розраховано пенсію, та які було враховано Відповідачем при розрахунку її пенсії.

Вважає, що Відповідачем безпідставно відмовлено у здійсненні перерахунку призначеної їй пенсії посадової особи місцевого самоврядування, з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та які є складовими фонду оплати праці, чим порушив її Конституційні права на соціальній захист, гарантований державою. Просить визнати протиправним рішення УПФУ в місті Краматорську Донецької області від 20.03.2017 по справі № 847357 про відмову в перерахунку пенсії. Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в місті Краматорську Донецької області здійснити з 01.03.2017року перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 80% суми заробітної плати з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, (які є складовими фонду оплати праці, та з яких своєчасно та в повному обсязі сплачено страхові внески).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області заперечувала щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що

ОСОБА_1 з 18.10.2013 в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську призначено пенсію згідно статті 21 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування як інваліду II групи із розрахунку 80% від суми її заробітної плати на момент звільнення, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Розмір пенсії склав 2498,18 грн. від заробітку 3122,72 грн (3122,72 *80%=2498,18 грн.). В заробіток для обчислення пенсії крім посадового окладу, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років були включені надбавки та премії за останні 24 місяці роботи перед звільненням, а саме за період з 01.10.2011 по 30.09.2013. Згідно ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-ІИ пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Відповідно до ст.33 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» (далі - Закон № 3723) «заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок». 14.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку від 28.02.2017 №01-08/1808 про індексацію заробітної плати за останні 24 місяці роботи перед звільненням (період з 01.10.2011 по 30.09.2013) та про суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за цей період. Статтею 37-1 Закону 3723 у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.У п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії (далі - постанова № 865) у редакції, чинній станом на час призначення пенсії було врегульовано питання перерахунку пенсії, а саме, умови та порядок здійснення перерахунку. Таким чином, враховуючи вищезазначене, вбачається, що законодавством, чинним на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. В подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось. Законом України № 76 від 28.12.2014 Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до ст.37-1 Закону № 3723 та викладено у такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону Україн № 213-VIII від 02.03.2015 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України № 3723 від 16.12.1993 Про державну службу. Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів виключено п.4 постанови № 865, яким регулювався порядок перерахунку пенсії. З 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889 Про державну службу (далі - Закон № 889). В прикінцевих та перехідних положеннях Закону № 889 зазначено, що право на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723 зберігається, а інші норми Закону № 3723 втрачають чинність. ОСОБА_1 з заявою про перерахунок пенсії звернулась до управління 14.03.2017 року, а тому застосувати Закон України «Про державну службу» № 3723 не має законних підстав. Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1/99- рп, частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 16.12.1993 № 3723 Про державну службу у редакції, чинної станом на 02.04.2014, Законом України від 10.12.2015 № 889 Про державну службу, постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів. Отже, на час звернення позивача до управління із заявою про перерахунок пенсії 14.03.2017 діє Закон № 889, яким визначено, що право на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723 зберігається, але норми, які регулюють умови та порядок перерахунку Законом № 889 взагалі не передбачені, а тому управління правомірно відмовило у перерахунку пенсії позивачу. Закон України від 10.12.2015 № 889 Про державну службу не було визнано неконституційним, у зв'язку з цим відсутні законні підстави для перерахунку пенсії держслужбовцю. Звертає увагу, що постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2 «Про внесення зміни до Постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1» форму довідки для здійснення перерахунку пенсії виключено. На підставі вищевикладеного, управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області вважає, що не порушило прав позивача, діяло в межах повноважень та й у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши доводи позивача та заперечення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" передбачено, що відповідно до частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 4 ч.1 ст.18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії тощо.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення (дій чи бездіяльності) суб'єкта владних повноважень та зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи позивач з 18.10.2013 року перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України у м. Краматорську, та згідно із законом України «Про державну службу» їй призначено пенсію по інвалідності 2гр., як посадовій особі місцевого самоврядування. При зверненні до відповідача для здійснення перерахунку призначеної пенсії, з врахуванням суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати ОСОБА_1 було відмовлено, що підтверджується рішенням відповідача по справі № 847357 про відмову в перерахунку пенсії від 20.03.2017 року.

Згідно довідки ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради № 01-08/1808 від 28.02.2017 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 02.09.2016 року, вбачається, що позивачу були виплачені: матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати. На матеріальні допомоги та індексацію заробітної плати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області безпідставно не включено вищезазначені виплати в дохід.

Таким чином, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області були порушені права позивача як громадянина України, відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що привело до суттєвого зменшення її пенсійного забезпечення, що підтверджується відповіддю позивачу та запереченнями до матеріалів справи.

На заперечення представника відповідача суд зазначає наступне, що відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 року зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 ст.33 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Тобто береться до уваги посадовий оклад, а не сума заробітку.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексація, входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"; індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення), як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713. Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати складають: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Виходячи із вказаної норми закону та часу звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (20 березня 2017 року), суд зобов'язує відповідача здійснити її перерахунок та виплату з 01 березня 2017 року.

Верховний Суд України неодноразово висловлював свою позицію щодо того, що суми інших виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії. Така правова позиція зі спірного питання вже була викладена у постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11, у постанові від 28.05.2013 р. в справі № 21-97а13, у постанові від 14.05.2013 р. в справі № 21-125а13. Згідно з ч.1ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності суд встановив, що ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області при призначенні позивачу пенсії не враховувались суми отриманих позивачем матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 11, 158-163 КАС України, ст. 95 ч. 6 КЗпП України, ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 1ч. 1, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Краматорську про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську від 20.03.2017 року по справі № 847357 щодо відмови в перерахунку пенсії.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську здійснити з 01.03.2017 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 у розмірі 80% суми заробітної плати з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, (які є складовими фонду оплати праці, та з яких своїчасно та в повному обсязі сплачено страхові внески).

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Донецький апеляційний адміністративний суд через Краматорський міський суд протягом 10 днів після проголошення.

Постанова ухвалена й видрукувана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області ОСОБА_4