Справа № 766/7572/17
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/7572/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши у скороченому провадженні в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради про визнання дій неправомірними і стягнення щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и в :

Позивач 04.05.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом ІІІ групи. Вважає, що відповідно до статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат. 27.03.2017 року він звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м.Херсоні ради, про здійснення грошової допомоги на оздоровлена за 2016 рік. У відповіді від 31.03.2017 року №1413/13 відповідач повідомив про відмову у здійсненні грошової компенсації, пославшись на здійснену виплату в сумі 90,00 гривень, посилаючись на розміри соціальних виплат постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, що встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 та від 20.09.2005 року №936.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними. Просив зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради здійснити на його користь виплату за 2016 рік в розмірі, передбаченому ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, що становить 12710грн. (3200*4-90=12710).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

10.05.2017 року ухвалою суду було відкрито скорочене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1, про визнання дій протиправними та стягнення допомоги на оздоровлення .

22.05.2017 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення в яких останній заявлені вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Положеннями ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.07.2014 року має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3-ї групи та користується пільгами відповідно до Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

27.03.2017 року позивач звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення про виплату йому грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік у розмірі встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року.

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради від 31.03.2017 року №1413/13 ОСОБА_1 повідомлено, що він перебуває на обліку як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (з наступними змінами) отримує щорічну компенсацію на оздоровлення в розмірі 90,00 грн. Управління при призначенні розміру допомоги керується постановами Кабінету міністрів України від 20.09.2005р. №936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для використання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12.07.2005р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка встановлює розміри даної допомоги відносно до категорії. Рішенням Управління від 10.05.2016 року йому призначено щорічну компенсацію на оздоровлення за 2016 рік в розмірі 90,00 гривень, а особову справу надіслано до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Не погоджуючись із розміром, нарахованої відповідачем щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік, позивач 04.05.2017 року звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, віднесеним до категорії 2 або 3, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою , компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у державному бюджеті.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» не передбачено бюджетних призначень для перерахунків компенсацій та доплат для громадян, постраждалих наслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 3 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація - учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам ІІІ групи становить 90,00 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам ІІІ групи розмір щорічної допомоги на оздоровлення - 90,00 гривень.

В статті 62 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зазначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади; всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості і форм власності.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 «У справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України» роз'яснено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема принципом законності.

Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Також відповідним Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 роз'яснено, що Кабінет Міністрів України має право встановлювати, у випадках передбачених Конституцією та законами України, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів з Державного бюджету України.

Отже, постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинною і була прийнята у відповідності до Конституції України, Бюджетного кодексу України та ст.ст.62, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідає положенням ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції ЗУ №76-VIII від 28.12.2014 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач, керуючись нормами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нормами постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», при нарахуванні позивачу щорічної разової допомоги на оздоровлення як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи діяв в межах наданої компетенції та відповідно до норм чинного законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86,128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради про визнання дій неправомірними і стягнення щорічної допомоги на оздоровлення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня її проголошення або її отримання.

Суддя В.Е. Дорошинська