Справа № 191/1078/17
Суддя: Матіяш С. К.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1078/17
Провадження № 2-а/191/97/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Матіяш С.К.,

за участю секретаря: Яніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти УПП у м. Дніпропетровськ капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,суд

ВСТАНОВИВ:

29.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 3 батальйону 4 роти УПП у м. Дніпропетровськ капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 березня 2017 року відповідачем винесено постанову серії ЕАА № 072686, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови, керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 - поворот тільки праворуч, проїхавши прямо з виїзду з магазину на вул. Набережна Заводська у м. Дніпро, чим порушив п. 8.4 ПДР «Порушення вимог дорожніх знаків». Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав: відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; відповідач ОСОБА_2 позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП; відповідач ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст. 283 КУпАП, а саме: не вірно вказав місце вчинення правопорушення, не вказав у постанові на джерело доказів, тобто реквізити технічного носія інформації за допомогою якого зафіксовано правопорушення, а також не зафіксував безпосередньо знак 4.2 ПДР України, вимоги якого, було неможливо виконати, через наявні на ньому дефекту, а також, не вірно зазначив місце реєстрації або тимчасового місця проживання. Позивач вважає, що всі вищевказані порушення свідчать про поверхневе відношення інспектора Нестеренка С.В. до своїх обов'язків, та не повне з'ясування всіх істотних обставин вчинення адміністративного правопорушення. В звязку із викладеним, просить суд скасувати постанову інспектора 3 батальйону 4 роти УПП у м. Дніпропетровськ, капітана міліції ОСОБА_2, ОСОБА_2 ЕАА №072686 від 17.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, надав суду пояснення щодо обставин справи, підтвердивши їх.

Представник Департаменту патрульної поліції в м. Дніпрі ОСОБА_3 звернувся до суду із письмовим запереченням, додавши відеозапис фіксації адміністративного правопорушення, в якому зазначив що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулось у відповідності до вимог КУпАП та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором 3 батальйону 4 роти УПП у м. Дніпропетровськ капітаном поліції ОСОБА_2, 17.03.2017 року винесено постанову серії ЕАА №072686 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: внаслідок того, що 17.03.2017 року в м. Дніпро по вул. Набережна Заводська, біля буд. 94Л, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lanser 1/6», номерний знак НОМЕР_1, на виконав вимогу наказового знаку 4.2 «Рух праворуч», чим порушив вимоги правил 4.2 Додаток 1 та п.8.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Викладене свідчить про спростування посилань позивача в частині неможливості розгляду відповідачем справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення. Застосування відповідачем ст. 252 КУпАП, з приводу того, що Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не порушує процедури розгляду справи, а саме: порядку, визначеного ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 072686 від 17.03.2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд, оглянувши у судовому засіданні доданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис фіксації дій ОСОБА_1 за обставин, викладених інспектором 3 батальйону 4 роти УПП у м. Дніпропетровськ капітана поліції ОСОБА_2 у постанові серії ЕАА №072686 від 17.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, приходить до висновку, що останній не містить належного доказу порушення ОСОБА_1 вимоги дорожнього знаку «Поворот тільки праворуч» пункту 8.4 ПДР «Порушення вимог дорожніх знаків». Так як, у зазначеному відеозаписі не надається можливим встановити, яким саме дорожнім знаком урегульовано частину ділянки дороги з вул. ОСОБА_4 при проїзді на вул. Набережна Заводська, 94Л у м. Дніпро, оскільки відеозапис містить тільки відділений зворотній бік наявності декількох дорожніх знаків без візуалізації їх титульної сторони.

Тобто, фактично відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення позивачем правопорушення, зазначеного у постанові серії ЕАА №072686 від 17.03.2017 року.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Окрім зазначеного, вище, суд зазначає про допущення субєктом владних повноважень при складенні постанови по справі про адміністративне правопорушення наступних порушень ст. 283 КУпАП: невірне зазначення місця проживання особи, стосовно якої розглядається справа; відсутність відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; відсутність відомостей про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі, тому постанову серії ЕАА №072686 від 17 березня 2017 року, по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати. На підставі ст. 94 КАС України у звязку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст.ст.251, 254, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69-71, 94, 99, 104, 159, 160, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Скасувати постанову інспектора 3 батальйону 4 роти УПП у м. Дніпропетровськ капітана поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 072686 від 17.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29.05.2017 року.

Суддя: ОСОБА_5