Справа № 503/2476/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 травня 2017 року м. Київ К/800/10249/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кодимського районного суду Одеської області від 17 січня 2017 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року

у справі № 503/2476/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кодимської міської ради Кодимського району Одеської області,

треті особи: Кодимська районна державна адміністрація Одеської області, Кодимська районна рада Одеської області, Кодимське районне бюро технічної інвентаризації,

про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Кодимської міської ради Кодимського району Одеської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради № 285 від 18 квітня 2007 року щодо визнання та оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна в м. Кодима - будівлю культурно-спортивного комплексу НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцею м. Кодими», що розташовані в м. Кодима по вул. Садова, 3, Кодимського району Одеської області; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно Серії ЯЯЯ №723673 від 18 квітня 2007 року; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно від 18 квітня 2007 року за Кодимською районною радою Одеської області.

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 17 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, провадження у справі закрито.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що предметом розгляду спірних правовідносин є не право власності, а дії суб'єкта владних повноважень, тому розгляд цих правовідносин відноситься до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, на підставі оскаржуваного рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради № 285 від 18 квітня 2007 року, яким, зокрема, надано згоду Кодимській районній раді Одеської області щодо оформлення права власності на будівлю культурно-спортивного комплексу НВК "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцею в м. Кодима", що розташована в м. Кодима по вул. Садова, 3, загальною площею 1358,1 кв.м. та видано свідоцтво про право власності Серії ЯЯЯ № 723673 від 18 квітня 2007 року та принято рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 квітня 2007 року за Кодимською районною радою Одеської області. Тобто, оскаржуване рішення реалізовано шляхом видачі свідоцтва на право власності та прийняття рішення про державну реєстрацію, а отже, воно вичерпало свою дію.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у цій справі, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, спір щодо захисту права цивільного має не публічний, а приватно-правовий характер, тому вирішення такого спору не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Крім того, Конституційний Суд України в п. 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі, отримання свідоцтва про право власності на майно тощо.

Прийняте виконавчим комітетом ради спірне рішення (як суб'єктом владних повноважень) є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта (актів) не породжує наслідків для власника чи користувача майна оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на майно, має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, № 21-544а14 від 16 грудня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про закриття провадження в адміністративній справі, оскільки спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер, і цей спір не пов'язаний безпосередньо із здійсненням владних (управлінських) функцій суб'єкта владних повноважень.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Крім того, заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на відсутність коштів, передбачених на його сплату є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити, звільнити позивача від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кодимського районного суду Одеської області від 17 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі № 503/2476/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед