Справа № 592/4717/17
Суддя: Хитров Б. В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/4717/17
Провадження №2-а/592/305/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Хитров Б.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, просить визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та зобов'язати його здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з виплатою недоплаченої суми.

При цьому вона посилається на те, що є суддею у відставці відповідно до Постанови Верховної Ради від 8 вересня 2016 р № 1514-VIII «Про звільнення суддів». 20.09.2016 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй довічного грошового утримання і додала довідки про заробітну плату, про стаж роботи на посаді судді та копії диплома та трудової книжки.

Довічне грошове утримання було призначено в розмірі 82% суддівської винагороди з посиланням на те, що її стаж на посаді роботи судді склав 21 рік 3 місяці 29 днів. Позивачка вважає, що згідно наданих відповідачу документів до суддівського стажу має бути зараховано додатково 1 рік 5 місяців навчання, а розмір довічного грошового утримання повинен становити 84% суддівської винагороди.

В підтвердження зазначеного стажу суду поданий витяг із трудової книжки та відповідна довідка господарського суду Сумської області.

Крім того, позивачка зазначає, що в зв'язку із зміною розміру суддівської винагороди з 1 грудня 2016 року відповідач зробив перерахунок довічного грошового утримання, але не з грудня, як це передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а з січня 2017 р. А в січні, з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII від 06.12.2016, який на думку позивачки, не міг розповсюджуватись на неї відповідно до Конституції України (як такий що погіршував її стан), відповідач безпідставно обрахував її довічне грошове утримання з 1 по 4 січня 2017 року в сумі 10740 грн., не доплативши, таким чином, належну до виплати суму за січень 2017 року.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнав, заперечив проти них.

Крім того в письмовому клопотанні Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області просить призначити справу до розгляду за загальними правилами КАС України за участю представника Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Суд вважає вказане клопотання не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України лише в разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу. Відомості, які б свідчили про наявність вказаних обставин суд вважає відсутніми та визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження згідно абзацу 2 ч.1 ст. 183-2 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Так, на момент прийняття Верховною Радою України постанови від 8 вересня 2016 року про звільнення позивачки з посади судді у відставку, спірні правовідносини регулювались Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За правилами частини 1 статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

17 липня 1997 року ОСОБА_1 була призначена на посаду судді Арбітражного суду Сумської області, на даний час - Господарського.

До набрання чинності Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року, ст.131, не передбачено зарахування до стажу роботи судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання періоду проходження строкової військової служби, 50 процентів навчання у вищому навчальному закладі, час роботи у прокуратурі. Однак відповідач залишив поза увагою п. 11 розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року, яким передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, що діяла на час звільнення позивачки ( у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р.) та згідно рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. за № 4- рп/2016 по справі № 1-8/2016 р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, враховуючи, що стаж ОСОБА_1 на посаді судді з врахуванням наведеного вище становить 22 роки вісім місяців, вона має отримувати 84% грошового утримання працюючого судді.

На звернення позивачки до відповідача з проханням виправити допущену при призначенні їй довічного грошового утримання помилки, відповідач листом від 7 квітня 2017 року - відмовив.

Що стосується інших позовних вимог,- в зв'язку із зміною розміру суддівської винагороди з 1 грудня 2016 року відповідач зробив перерахунок довічного грошового утримання, але не з грудня, як це передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а з січня 2017 р. Однак, як вбачається з вищенаведеної норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», довічне грошове утримання в будь-якому випадку має становити певний відсоток від суддівської винагороди, яка збільшилась з 1 грудня 2016 р., а отже з цієї ж дати відповідач повинен виплачувати і відповідно збільшене щомісячне довічне грошове утримання.

В січні, з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII від 06.12.2016, відповідач безпідставно обрахував довічне грошове утримання позивачки з 1 по 4 січня 2017 року в сумі 10740 грн., не доплативши, таким чином, належну суму за січень 2017 року. Позиція відповідача із спірних правовідносин викладена в його листах від 1.03.2017р та 7.04.2017р. і полягає в тому, що у цей проміжок часу зазначеним Законом був обмежений розмір довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 19 Конституції України,- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах їх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, установленим частиною 1 статті 58 Конституції України,- закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України,- незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав суддів на виконання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 126, частина 2 статті 127, стаття 128, стаття 130).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,- незалежність судді забезпечується, зокрема, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді, правом судді на відставку. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді. Тобто, гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що також неодноразово було зазначено і Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005.

Таким чином, позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню, відповідно до ст.94 КАС України.

На підставі вкладеного і керуючись ст.ст. 7-9, 11, 69-71, 94, 99, 159, 160-163, 167, 183-3 КАС України, суд -

постановив

Визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо визначення ОСОБА_1 належного розміру довічного грошового утримання та зменшення його виплати в грудні 2016 р та січні 2017 р

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати до стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання ОСОБА_1 за денною формою навчання у вищому юридичному закладі - Харківському юридичному інституті за період з вересня 1983 року по червень 1986 року, зобов'язати відповідача здійснити їй, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 20 вересня 2016 року в розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Сумській області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму довічного грошового утримання за грудень 2016 та січень 2017 років, виходячи із суми грошового утримання судді,що працює на відповідній посаді, за цей період.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 40000,АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 640 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Б.В. Хитров