Справа № 809/152/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5175/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-Захід» до управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування постанови за апеляційною скаргою управління Держпраці в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корона-Захід» звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування постанови №09-01-021/10 від 05.01.2017.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову №09-01-021/10 від 05.01.2017.

Із таким судовим рішенням не погодилося управління Держпраці в Івано-Франківській області та подало апеляційну скаргу, в якій вказало, що судом першої інстанції неповно досліджені обставини справи, не встановлено всіх фактів, не надано їм належної оцінки, неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права. Так, апелянт зазначив, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. Постанова є законною і підстав для її скасування немає. Так, перевіркою було встановлено порушення позивачем вимог статті 106 КЗпП України, щодо недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оскільки підприємство не оплачувало працівникам роботу в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки. Встановлено, що в табелі обліку робочого часу працівників ТОВ «Корона-Захід» в січні, березні, червні, серпні, жовтні 2016 року тривалість роботи працівників товариства не скорочено на 1 (одну) годину напередодні святкових і неробочих днів, а саме Різдва (06.01.2016), 8 Березня (07.03.2016), Дня Конституції (27.06.2016), Дня Незалежності (23.08.2016), свята Покрови (13.10.2016). Тому застосування фінансових санкцій відповідає чинному законодавству. Просить відмовити в позові.

До суду надійшли письмові заперечення ТОВ «Корона-Захід», в яких позивач зазначив, що вважає оскаржуване судове рішення законним і обгрнунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що жодних порушень трудового законодавства не було, адже понаднормово працівники не працювали і це підтверджено статистичною інформацією.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином завчасно. При цьому, неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце слухання справи, не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу № 1305-Д від 19.12.2016 та направлення на перевірку № 15-10/6891 від 19.12.2016 уповноваженими посадовими особами управління Держпраці в Івано-Франківській області було проведено планову перевірку додержання ТОВ «Корона-Захід» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки 22.12.2016 складено акт № 09-01- 0101/692, в якому зазначено про порушення позивачем вимог статті 106 КЗпП України щодо недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Зокрема, вказано про відсутність оплати роботи працівників в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки. Встановлено, що в табелі обліку робочого часу працівників ТОВ «Корона-Захід» в січні, березні, червні, серпні, жовтні 2016 року тривалість роботи працівників товариства не скорочено на 1 (одну) годину напередодні святкових і неробочих днів, а саме Різдва (06.01.2016), 8 Березня (07.03.2016), Дня Конституції (27.06.2016), Дня Незалежності (23.08.2016), свята Покрови (13.10.2016).

05 січня 2017 року заступником начальника управління Держпраці в Івано-Франківській області винесено постанову № 09-01-021/10 про накладення на ТОВ «Корона-Захід» штрафу відповідно до ст. 265 КЗпП України в розмірі 240 тис. грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цієї постанови з таких мотивів.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України, Законом України «Про оплату праці», Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Окрім цього, статтею 35 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Зазначений державний орган має право одержувати від суб'єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.

Згідно Положення про управління Держпраці в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Держпраці № 8 від 04.02.2016 (далі - Положення № 8), управління Держпраці в Івано-Франківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується (а.с. 86-96).

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення № 8, управління Держпраці в Івано-Франківській області, згідно покладених на нього завдань, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю юридичними особами, в тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно пункту 6 Положення № 8 відповідач для виконання покладених на нього завдань має право, зокрема, проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень управління Держпраці.

В свою чергу, процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці визначено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 (далі - Порядок № 390).

Так, згідно пункту 2 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Пункт 3 Порядку № 390 передбачає, що Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку № 390, планові перевірки проводяться з періодичністю, яка визначається відповідно до критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), наведених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України № 1059 від 17 листопада 2010 року.

Пунктом 7 Порядку № 390 передбачено, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнобов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

При цьому, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою, сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

Згідно пункту 3 Порядку № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку № 509).

Відповідно до статті 106 КЗпП України, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Згідно статті 62 КЗпП України надурочні роботи, як правило, не допускаються. Надурочними вважаються роботи понад установлену тривалість робочого дня (ст. 52, 53 і 61).

Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи тільки у таких виняткових випадках: під час проведення робіт, потрібних для оборони країни, а також відвернення громадського або стихійного лиха, виробничої аварії і негайного усунення їхніх наслідків; під час проведення громадських робіт з водопостачання, газопостачання, опалення, освітлення, каналізації, транспорту, зв'язку - для усунення випадкових або несподіваних обставин, які порушують правильне їхнє функціонування; для закінчення початої роботи, яка внаслідок непередбачених обставин чи випадкової затримки з технічних умов виробництва не могла бути закінчена в нормальний робочий час, коли припинення її може призвести до псування або загибелі державного чи громадського майна, а також за потреби невідкладного ремонту машин, верстатів або іншого устаткування, коли їхня несправність викликає зупинення робіт для значного числа працівників; для виконання вантажно-розвантажувальних робіт з метою недопущення або усунення простою рухомого складу чи скупчення вантажів у пунктах відправлення і призначення; для продовження роботи в разі незявлення працівника, який заступає, коли робота не допускає перерви; у такому разі власник або уповноважений ним орган зобов'язаний негайно вжити заходів до зміни його іншим працівником.

При цьому надурочні роботи можуть проводитись лише з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (представника трудового колективу) підприємства, установи, організації (ст. 64 КЗпП), а підставою для залучення працівників до надурочних робіт є видання наказу (розпорядження) відповідного роботодавця.

Згідно Статуту ТОВ «Корона-Захід» керівником товариства є генеральний директор, який не приймав жодних наказів (розпоряджень) про застосування надурочних робіт так само як і представник трудового колективу, згідно протоколу зборів трудового колективу ТОВ «Корона-Захід» № 1 від 22.11.2013 не надавав дозволу для застосування таких робіт.

Надурочною вважається робота, яка виконується за ініціативою (вказівкою) роботодавця.

У той же час, згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 не є надурочною робота понад установлену тривалість робочого дня за власним бажанням працівника.

Питання оплати праці на підприємствах, в установах і в організаціях врегульоване статтею 97 КЗпП України, відповідно до частини 2 якої, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, так само як і правила внутрішнього розпорядку, встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Аналогічні умови оплати праці встановлені частиною 1 статті 15 Закону України «Про оплату праці».

Із змісту ст. 50 КЗпП України слідує, що нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Міністерство соціальної політики України своїм Листом № 10846/0/14-15/13 від 20.07.2015 встановило порядок розрахунку норми тривалості робочого часу на підприємстві у 2016 році. У даному листі зазначається, що законодавством не встановлено єдиної норми тривалості робочого часу на рік. Ця норма може бути різною залежно від того, який робочий тиждень установлено на підприємстві (п'ятиденний чи шестиденний), яка тривалість щоденної роботи, коли встановлено вихідні дні, а тому на підприємствах (установах і організаціях) норму тривалості робочого часу на рік визначають самостійно з дотриманням вимог статтей 50-53, 67 і 73 КЗпП України.

Норма тривалості робочого часу на 2016 рік, розрахована за календарем п'ятиденного (40-годинного) робочого тижня з двома вихідними днями в суботу та неділю за однакової тривалості часу роботи за день впродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів становить 2003,0 години.

При цьому норма тривалості робочого часу в годинах на одного працівника при 40- годинному робочому тижні за січень становить 151 годину; за березень - 175 годин; за червень - 159 годин; за серпень - 175 годин; за жовтень - 159 годин.

За даними звіту з праці працівниками ТОВ «Корона-Захід» за січень відпрацьовано 8909 годин (згідно нормативу 151 година * 59 працівників = 8909 годин); за даними звіту за березень відпрацьовано 9450 годин (згідно нормативу 175 годин * 54 працівника = 9450 годин); за даними звіту за червень відпрацьовано 3975 годин (згідно нормативу 159 годин * 25 працівників = 3975 годин); за даними звіту за серпень відпрацьовано 2466 годин (згідно нормативу 175 годин * 14 працівників = 2450 годин; один працівник звільнений 02.08.2016 (2450+16=2466); за даними звіту за жовтень відпрацьовано 2226 годин (згідно нормативу 159 годин * 14 працівників = 2226 годин).

Отже, з поданих позивачем статистичних звітів про облік робочого часу працівників у 2016 році слідує про відсутність наднормових робіт та відповідність нормативу тривалості роботи за день впродовж робочого тижня з відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів.

Окрім цього, суд звертає увагу відповідача на те, що форма табелю обліку використання робочого часу затверджена наказом Державного комітету статистики України № 489 від 05.12.2008 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» (далі - Наказ № 489). Згідно примітки до Типової форми № П-5, яка затверджена вищевказаним Наказом № 489 та встановлює типову форму «Табелю обліку використання робочого часу» встановлено, що на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) розрахунок підсумованого фонду робочого часу за місяць, по кожному працівнику. При цьому фонд робочого часу не повинен перевищувати нормальної його тривалості.

Відповідно до пункту 2 примітки до типової форми «Табелю обліку використання робочого часу» встановлено, що дана форма носить рекомендаційний характер і складається із мінімальної кількості показників, необхідних для заповнення форм державних статистичних спостережень. При необхідності форма може бути доповнена іншими показниками, необхідними для обліку на підприємстві.

Таким чином, затверджена Наказом № 489 форма «Табелю обліку використання робочого часу» носить рекомендаційний характер.

Вказане положення підтверджується також листом Державної служби статистики України № 9/4-10/9 від 12.01.2012 «Щодо заповнення табеля обліку використання робочого часу». Так, згідно абзацу 4 зазначеного листа, типова форма № П-5 «Табель обліку використання робочого часу» надається як рекомендована для застосування і використовується як формалізований набір показників у складі первинного обліку підприємства щодо використання робочого часу, необхідний для заповнення форм державних статистичних спостережень з праці. На практиці табель використовується також для інших цілей, тому підприємство при необхідності має право застосовувати й іншу форму табеля, але при цьому обов'язковим для респондентів є наявність первинного обліку показників щодо використання робочого часу, явок та неявок працівників, які визначено формами державних статистичних спостережень з праці.

Слід зазначити, що згідно Положення про ведення Табелю використання робочого часу на ТОВ «Корона-Захід», затвердженого наказом №136 від 1 грудня 2011 року, застосовується умовне позначення - 8 для вказання повноцінної явки на роботу працівника в робочі дні, включаючи скорочені робочі дні. При цьому прямо вказано, що це не фактично відпрацьована кількість годин, а нормативна.

Вказані обставини уповноваженими особами управління Держпраці в Івано- Франківській області не досліджувались, книга обліку Наказів не перевірялась, пояснення працівників чи представника трудового колективу не відбирались, умови колективного договору та Статуту ТОВ «Корона-Захід» не проналазовано, склад заробітної плати (фонд оплати праці) не досліджено, висновки базуються виключено на даних табеля обліку робочого часу, а тому їх не можна вважати об'єктивними, такими, що відповідають фактичним обставинам.

У зв'язку з наведеним, суд першої інстанції правильно взяв до уваги доводи позивача, що оплата праці адміністративного персоналу ведеться за системою посадових окладів, за якою погодинний облік не впливає на розмір оплати праці, а тому табель обліку використання робочого часу є носієм інформації лише про явку та неявку працівників.

Враховуючи викладене, висновки контролюючого органу про недотримання позивачем мінімальних державних гарантій в оплаті праці не підтверджені належним чином, а тому постанова про накладання штрафу є незаконною.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд першої інстанції правильно присудив на користь позивача документально підтверджені витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу, так як такі мають бути відшкодовані позивачу.

Посилання апелянта на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року, є безпідставними, адже цим нормативним актом встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізовує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, звільняється від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях. Разом з тим, спір вже вирішено і йдеться про розподіл судових витрат за наслідками його вирішення. У даному випадку суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України присудив здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст.ст. 160, ст. 195, 196, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Держпраці в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 809/152/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст виготовлено 25 травня 2016 року.