Справа № 484/3/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 484/3/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Маржина Т.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

03 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Первомайського об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати рішення Первомайського об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області від 07 грудня 2016 року № 84 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного спеціального стажу роботи; зобов'язати Первомайське об'єднане управління ПФУ зарахувати до спеціального стажу роботи період з 11.02.2015 року по 06.09.2016 року на посаді провізора в ФОП ОСОБА_3; зобов'язати Первомайське об'єднане управління ПФУ призначити і виплачувати позивачу пенсію за вислугу років, як працівнику закладів охорони здоров'я, згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення вимог п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", безпідставно відмовив ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що у ОСОБА_2 відсутній необхідний спеціальний стаж, а тому немає підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2017 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

08 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Первомайського об'єднаного управління ПФУ з заявою про призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров'я.

Первомайське об'єднане управління ПФУ рішенням № 84 від 07.12.2016 року відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Загальний трудовий стаж позивача становить 32 роки 10 місяців 13 днів.

До спеціального стажу не зараховані періоди роботи з 11.02.2015 року по 06.09.2016 року (1 рік 06 місяців) через відсутність у роботодавця документу про акредитацію закладу охорони здоров'я (аптеки), провізором у якій в цей період працювала позивач.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявний спеціальний стаж для призначення пенсії ОСОБА_2 за вислугу років, а тому рішення Первомайського об'єднаного управління ПФУ в Миколаївській області № 84 від 07.12.2016 року є протиправним.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент звернення за призначенням пенсії за вислугою років (ІНФОРМАЦІЯ_2) її вік становив 51 рік 06 місяців.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення:

які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Відповідач визнає, що у зв'язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. № 213-VIII, який встановлює єдиний для чоловіка та жінки вік виходу на пенсію - 55 років, однак з поступовим збільшенням від 50 до 55 років, позивач, як особа, що народилась до 31.03.1965 року, має право виходу на пенсію по досягненню 50 років.

Враховуючи день звернення за призначенням пенсії, позивач повинна мати спеціальний стаж не менше 26 років. Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 має такий стаж на відповідних посадах.

Доводи пенсійного органу щодо не зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 11.02.2015 року по 06.09.2016 року провізором в аптеці № 2 у ФОП ОСОБА_3 через відсутність у зазначеній аптеки акредитації, про що зазначено в оскаржуваному рішенні № 84 від 07.12.2016 року, судова колегія вважає помилковими, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 р. № 909 затверджено вичерпний перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п.2 Переліку, до закладів охорони здоров'я і посад, робота на яких дає право на пенсію, відносяться провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, які працюють в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

Згідно з приміткою 2 постанови № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Крім того, наказом Міністерства охорони здоров'я України № 385 від 28.10.2002 року затверджений перелік установ охорони здоров'я, лікувальних, провізорних посад і посад молодших фахівців з фармацевтичною освітою в установах охорони здоров'я.

Так п.3 Переліку затверджені фармацевтичні (аптечні) заклади, до яких віднесені: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Відповідно до п.16 пояснень до цього Переліку, аптека - заклад охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ і організацій лікарськими засобами і виробами медичного призначення.

Отже, керуючись даним переліком, колегія судів приходить до висновку, що робота позивача на посаді провізора під час здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема, в аптеці, що відноситься до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, повинна зараховуватись під час призначення пенсії за ст. 55 п «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Помилковим є посилання апелянта на те, що державна акредитація закладів охорони здоров'я є обов'язковою умовою для визначення статусу закладу охорони здоров'я, за яким визначається право на призначення пенсії за вислугу років.

Так, Законом України від 09.04.2015 року № 326-VIII внесені зміни до ст.16 Основ законодавства України про охорону здоров'я, відповідно до яких аптечні установи не підлягають обов'язковій акредитації. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах. Зазначені зміни введено в дію з 13.06.2015 року.

Тобто вимога відповідача про надання сертифікату про державну акредитацію ФОП ОСОБА_3 є безпідставною, а період роботи позивача з 11.02.2015 року по 06.09.2016 року провізором в аптеці № 2 у ФОП ОСОБА_3, підлягає зарахуванню до спеціального стажу.

Враховуючи, що на момент звернення за призначенням пенсії позивач досягла 50 років та підтвердила належними доказами наявність спеціального стажу більше 26 років, рішення пенсійного органу про відмову у призначенні їй пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону № 1788-XII є протиправним та правильно скасовано судом першої інстанції. Відновлюючи порушене право позивача на пенсійне забезпечення, суд першої інстанції вірно зобов'язав відповідача включити період роботи позивача з 11.02.2015 року по 06.09.2016 року провізором в аптеці № 2 у ФОП ОСОБА_3, як такий, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "е" ст.55 Закону № 1788-XII.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області - залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів, після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян