Справа № 482/434/17
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.05.2017 Справа № 482/434/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Ітріна М.В., секретаря судового засідання Пазюк І.О., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоодеського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Миколаїв», про зобовязання зарахування до страхового стажу певного періоду роботи,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаними вимогами до відповідача. Обґрунтовує їх тим, що останнім місцем її роботи було комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Миколаїв» (далі КП «МАМ»), де працювала з 12 вересня 2006 року по 03 червня 2016 року. Вказала, що 10 вересня 2015 р. вийшла на пенсію за віком, а у січні місяці 2017 р. стало відомо, що відповідач не зарахував до страхового стажу певний період робити на вказаному підприємстві, а саме, з 01 серпня 2007 р. по 31 грудня 2010 р. і з 01 січня 2011 р. по 31 серпня 2015 р., мотивуючи тим, що підприємством не перераховувались страхові внески. За такого, загальний період її страхового стажу виявився менше 30 років, що позбавило її на отримання мінімальної пенсії за віком.

З посиланням на ці обставини та статті 46 Конституції України, ст.ст. 24, 26, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» просить зобовязати відповідача зарахувати вищевказаний період роботи до її страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, а не вона, як робітник.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити мотивуючи тим, що за вказаний позивачем період роботи підприємством не сплачено страхові внески.

У подальшому представник відповідача у судове засідання не зявилася.

Третя особа без самостійних вимог, тобто комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Миколаїв» (далі КП «МАМ») у судове засідання представника не надіслали. Свою правову позицію з приводу заявлених вимог письмово суду не висловили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтями 1, 24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначено терміни, відповідно до яких встановлено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону україни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За правилами ч. 1 ст. 26 Закону україни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Як вбачається матеріалів справи і встановлено судом те, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зокрема з 12 вересня 2006 року по 03 червня 2016 року постійно перебувала у трудових відносинах з КП «МАМ».

З 10 вересня 2015 р. позивач перебуває на пенсійному обліку і отримує пенсію за віком, станом на 01 грудня 2016 року у розмірі 999,37 грн.

Судом зясовано, що загальний страховий стаж позивача становить 24 роки 9 місяців 24 дні.

Зі змісту листа відповідача від 24 січня 2017 р. на адресу позивача випливає, що при призначенні та нарахуванні пенсії позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи у КП «МАМ» з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 31 серпня 2015 року. Приводом і підставою для цього є те, що у вищевказаний період часу підприємство страхувальник, тобто КП «МАМ» не сплачувало єдиний соціальний внесок із заробітної плати позивача.

Статтями 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачена відповідальність роботодавця за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати страхових внесків із заробітної плати працівників підприємства застрахованих осіб.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу випливає, що у спірний період часу позивачу ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, але страхові внески до пенсійного фонду підприємством з невідомої причини не перераховувались.

Викладене відповідач не оспорює та стверджує, що ним вживаються заходи для стягнення з КП «МАМ» заборгованості по сплаті страхових внесків.

Наведене свідчить про те, що наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи, за який підприємством-страхувальником не сплачено страхові внески, оскільки відповідальність за їх несплату несе страхувальник, в якому працює застрахована особа, а не остання.

Отже, суд вважає, що відповідачем порушено Конституційне право позивача на соціальних захист у спосіб не зарахування до страхового стажу певного періоду роботи, а відтак, то й отримання нею відповідних пенсійних виплат, яке підлягає відновленню відповідно до заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 86, 158 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Новоодеське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Миколаїв», а саме з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 31 серпня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя