Справа № 308/10023/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Київ К/800/44231/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.,
Кравцова О.В.,
Єрьоміна А.В.
розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ Століття» на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року у справі №876/4824/15 (№308/10023/14-а) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ Століття» до Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ Століття» звернулось до суду з позовом до Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ХХІІІ сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 11 липня 2014 року №1388 «Про подання прокурора м. Ужгорода від 27 травня 2014 року №74-3229вих.14».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 липня 2014 року Ужгородська міська рада прийняла рішення №1388 XXIII сесії VI скликання Ужгородської міської ради «Про подання прокурора міста Ужгорода від 27 травня 2014 року №74-3229вих.14», яким скасувала рішення виконкому міської ради від 15 серпня 2012 року №272 «Про переоформлення дозволів на розміщення зовнішньої реклами», яким було переоформлено раніше надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами з Приватного підприємства «Аутдор-Шарк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко XXI Століття». Вважаючи, що відповідач протиправно скасував власне рішення, позивач оскаржив його до суду.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 20 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ Століття» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 серпня 2012 року між Приватним підприємством «Аутдор-Шарк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко XXI Століття» укладено договір купівлі-продажу спеціальних рекламних конструкцій.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 15 серпня 2012 року №272 «Про переоформлення дозволів на розміщення зовнішньої реклами» раніше надані Приватному підприємству «Аутдор-Шарк» дозволи на розміщення зовнішньої реклами переоформлені на Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко XXI Століття».

11 липня 2014 року Ужгородською міською радою прийнято рішення №1388 «Про подання прокурора міста Ужгорода від 27 травня 2014 року №74-3229 вих. 14», яким скасовано рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 15 серпня 2012 року №272 «Про переоформлення дозволів на розміщення зовнішньої реклами».

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв в межах повноважень, та у спосіб, визначений законодавством.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Також ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року у справі №7рп/2009 зазначає, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Таким чином, міська рада наділена повноваженнями щодо скасування рішень виконавчих органів ради в разі їх невідповідності законодавству.

Крім того, ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як встановлено судами, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду

від 05 листопада 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року, в адміністративній справі №2а-3028/10 за позовом Приватного підприємства «Шарк-плюс» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання неправомірними дій вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії дозволів, наданих Приватному підприємству «Аутдор-Шарк» на підставі рішення Ужгородського міськвиконкому №122 від 28 квітня 2010 року та заборонено виконкому Ужгородської міської ради надавати та переоформлювати дозволи на розміщення реклами на рекламних конструкціях, що є предметом вищезазначеного рішення виконкому.

Разом з тим, на час дії судового рішення про заборону переоформлення дозволів на розміщення реклами на рекламних конструкціях виконавчим комітетом Ужгородської міської ради прийнято рішення від 15 серпня 2012 року №272, яким раніше надані Приватному підприємству «Аутдор-Шарк» дозволи на розміщення зовнішньої реклами переоформлені на Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко XXI Століття».

Таким чином, суди, встановивши, що рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 15 серпня 2012 року №272 прийняте всупереч вимогам законодавства, дійшли обґрунтованого висновку про правомірність оскаржуваного рішення Ужгородської міської ради від 11 липня 2014 року №1388, як такого, що прийняте в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а відтак - і про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко ХХІ Століття» на постанову відхилити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 20 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду

від 28 вересня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді