Справа № 347/269/17
Суддя: Крилюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/269/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Позивач в справі ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Косівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3 вимоги адміністративного позову підтримала, суду пояснила, що позивач являється співвласником спадкового житлового будинку, що в АДРЕСА_1. Добровільної угоди про поділ між ним та його батьком ОСОБА_2, після смерті матері ОСОБА_4, єдиним спадкоємцем якої він являється, не було досягнуто через самовільні будівництва останнього та спроби через це незаконно збільшити свою частку в користуванні будинком та земельною ділянкою. В цій частині його спір із батьком вже вирішувався судом, про що свідчить рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.05.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2014 року.

У своїй позовній заяві від 16.01.2014 року до Косівського районного суду №347/149/14-ц ОСОБА_2 писав, що реєстраційна служба Косівського районного управління юстиції відмовила йому у реєстрації права власності на будинок, а нещодавно Косівська міська рада усно проінформувала його, що ОСОБА_2 зареєстрував і подарував свою половину житлового будинку дружині. Вважає, що в результаті виконавчих дій міська рада порушила вимоги норм Закону «Про виконавче провадження», оскільки не мала права вчиняти такі дії так як рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.05.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ будинку по АДРЕСА_1 в натурі та визнання права власності відмовлено.

На звернення позивача отримана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності. В цілому будинок по реєстраційних даних розміщений на 0,1 га землі, якої на даний час немає у власності ні ОСОБА_2, ні його дружина. У витягу чітко зазначено, що будинок зареєстровано на дружину батька ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 а земельна ділянка під цим будинком по адресу АДРЕСА_1 в порядку спадкування, хоча батько живий. Позивач вважає, що його батько ОСОБА_2 отримав право власності на частину будинку на підставі неправдивих документів шляхом обману.

Дії відповідача вважає протиправними так як ОСОБА_2 проводив добудови до житлового будинку а міська рада приймала такі рішення не погоджуючи дані питання із його мамою, а пізніше із сином ОСОБА_1, як співвласником ? частини житла та ? частки земельної ділянки.

Звертаючись до Косівської міської ради про отримання дозволу на добудову ОСОБА_2 неправдиво посилався на те, що він проводить таку добудову до свого власного житлового будинку, що дало право останньому зареєструвати право власності на частину житлового будинку позивача і має намір зареєструвати право власності ще і на частину його земельної ділянки. Таким чином ОСОБА_2 зареєстрував більшу частку в будові чим належить йому , а саме 67/100 замість 50/100 будинку привласнивши таким чином неналежну позивачу частину.

ОСОБА_2 не отримував дозволу на проведення добудови від Держахбудконтролю через відсутність згоди позивача. Загородивши проїзд до його частини будинку, та зменшивши під»їздну дорогу із 5 м. до 3.10 м.

Реєстрація будинку відбулась одноосібно, на підставі неналежних документів на земельну ділянку. Підставою внесення запису є спадщина за ОСОБА_6.

Просить визнати протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Представник відповідача, Косівської міської ради, Сав»юк Л.В. вимоги адміністративного позову заперечила суду пояснила, що жодних рішень, що стосуються реєстрації права власності на будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 Косівська міська рада не приймала. Вважає вимоги адміністративного позову безпідставними, необґрунтованими, не доведеними в судовому засіданні жодним доказом та просить в позові відмовити.

Суд вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні вимог адміністративного позову слід відмовити за наступних підстав:

Відповідно до договору про безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 14.03.1969 року (а.с.10-11) батькові позивача в цій справі, ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_4 надано земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку площею 56,7 кв.м.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.05.2014 року (а.с.14-16) встановлено, що згідно письмового договору та розписки від 02.07.1977 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 здійснили розподіл збудованого ними житлового будинку. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а спадкоємцем її майна є ОСОБА_1 Рішенням Косівської міської ради від 27.07.1978 року, 25.05.1988 року та від 27.03.2002 року ОСОБА_2 дозволено добудувати до власного житлового будинку кімнату, кухню, ванну, господарське приміщення та внести зміни в технічну документацію. Жодного підтвердження того, що ОСОБА_1, прийняв спадщину за померлою матір'ю, набув права власності на спірне майно суду не надано.

Також судом Апеляційної інстанції було встановлено, що у батька позивача ОСОБА_2 відсутній дозвіл інспекції ДАБК на виконання будівельних робіт на добудови до будинку що підтверджується записом здійсненим в техпаспорті від 21.11.2012 року , дані об'єкти не прийняті в експлуатацію та не проведена їх реєстрація права власності, як на об'єкт містобудування.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої ст.376 ЦК України. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 року це майно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку.

Вказане рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.05.2014 року залишено без змін ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 15.10.2014 року (а.с.17-18)

В силу вимог ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Розглядаючи доводи позивача стосовно оскаржуваного ним рішення Косівської міської ради про реєстрацію права власності на будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 суд звертає увагу, що фактично позивачем в справі не надано суду жодного рішення Косівської міської ради яким би вирішувалось питання про реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . Про відсутність прийнятих таких рішень міською радою в судовому засіданні і заявляла представник Косівської міської ради.

В силу вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Разом із тим як вбачається із долучених до матеріалів справи відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12-13) власником житлового будинку, що в АДРЕСА_1 загальною площею 125,7 кв.м., та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку є ОСОБА_5 . Підставою виникнення права власності став договір дарування житлового будинку від 03.07.2015 року.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно із ч. 1 ст.316, ч. 1 ст. 317, ч.ч. 1, 2, 7 ст. 319, ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином відповідач в адміністративному позові - Косівська міська рада не має ніякого відношення до укладеного 03.07.2015 року договору дарування на підставі якого ОСОБА_5 стала власником житлового будинку , що в АДРЕСА_1 загальною площею 125,7 кв.м., та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

Позивачем в справі не надано суду жодного доказу в підтвердження вимог адміністративного позову щодо визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 а відтак в задоволення таких вимог слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Аналізуючи обґрунтування вимоги вказаного адміністративного позову ОСОБА_1 суд вбачає спір право між останнім його батьком, та на даний час власником спірного будинковолодіння ОСОБА_5, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного ст.ст. 317, 319, 328 ЦК Українита керуючись ст.ст. 17, 158-167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В позові ОСОБА_1 до Косівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 -відмовити.

Постанова суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк