Справа № 810/4363/16
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4363/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Кривохижій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Інтеко Констракшн» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №125000003/2014/110029/1 від 10.02.2014 та №125000003/2014/110094/1 від 22.04.2014.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, що встановлений ст. 99 КАС України, без поважних на те причин.

На вказану ухвалу позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами по справі, 10.02.2014 та 22.04.2014 Київською митницею ДФС прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №125000003/2014/110029/1 та №125000003/2014/110094/1, відповідно, у ці ж дні декларант був ознайомлений з даними рішеннями. Таким чином, перебіг шестимісячного строку звернення до суду за рішенням №125000003/2014/110029/1 розпочався з 10.02.2014 та закінчився 10.08.2014, а для рішення №125000003/2014/110094/1 - з 22.04.2014 та закінчився 22.10.2014.

Разом з тим, даний позов подано до суду 01.11.2016, тобто, з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, безпідставними є посилання позивача на те, що строк звернення до суду з вимогою щодо протиправності спірних рішень митного органу, як контролюючого органу в розумінні Податкового кодексу України, становить 1095 днів з моменту, коли особа отримала відповідне рішення, з огляду на наступне.

Пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлює, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

При цьому, за приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 названого Кодексу грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Із системного аналізу процитованих норм Податкового кодексу України вбачається, що ними врегульовано питання застосування спеціальних строків давності визначення податкових зобов'язань. Такі строки можуть застосовуватись у випадку, коли суб'єктом звернення є платник податку і стосується воно оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання.

Однак, рішення митного органу про коригування митної вартості, за своєю суттю не є рішеннями контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2016 року по справі № К/800/4064/16.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення до суду встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Частиною 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 160, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.