Справа № 243/990/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гусинський М.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року справа №243/990/17

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області

від 05 квітня 2017 року

по адміністративній справі № 243/990/17 (суддя Гусинський М.О.)

за позовом ОСОБА_3

до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість, починаючи з травня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі управління, відповідач) про визнання дій та бездіяльності протиправними щодо припинення та невиплати пенсії, зобовязання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість, починаючи з травня 2016 року (а.с.1-6).

Постановою суду першої інстанції від 05 квітня 2017 року позовні вимоги задоволенні, визнані протиправними дії щодо припинення виплати пенсії позивачу, визнана протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу з травня 2016 року, та зобовязано відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу з травня 2016 року (а.с.55-57).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.59-61).

Заявник апеляційної скарги зазначає, що довідка позивача про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи містить визначений термін дії, встановлений до 19.04.2016 року. Крім того, згідно інформації, отриманої з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб у квітні 2016 року в електронній пенсійній справі АСОПД/КОМТЕХ на ОСОБА_3 містяться дані «Переселенець не зареєстрований» (код 93), що стало підставою для припинення пенсійних виплат.

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами п.1 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внутрішньо переміщеною особою, згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.10.2015 року № НОМЕР_1 позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3. Термін дії довідки з 20.10.2015 року по 19.04.2016 року (а.с.11).

Як зазначає відповідач, позивач 18.01.2016 року звернулась до відповідача із заявою про запит пенсійної справи з УПФУ м. Луганська та прийняття її на облік за матеріалами пенсійної справи. Пенсійну справу позивача 22.01.2016 р. взято на облік, одночасно нарахована сума заборгованості з 01.08.2014 року.

Проте, з травня 2016 року відповідачем виплата пенсії позивачу припинена на підставі інформації, отриманої з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб у квітні 2016 року в електронній пенсійній справі АСОПД/КОМТЕХ на ОСОБА_3 містяться дані «Переселенець не зареєстрований».

Згідно листа управління соціального захисту населення Словянської міської ради, ОСОБА_3 23.02.2016 знята з обліку як внутрішньо переміщена особа, у звязку з не підтвердженням місця проживання. Довідка № НОМЕР_2 від 17.11.2014 року станом на 23.03.2017 року не дійсна (а.с.49).

Відповідно до витягу з протоколу Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління соціального захисту населення Словянської міської ради, ОСОБА_3 відмовлено у призначенні/відновленні відповідних соціальних виплат (а.с.50).

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. №1706-VII (далі Закон №1706-VII).

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, положення цього Закону є пріоритетними в питаннях виплати пенсій.

Підстави припинення виплати пенсії встановлені статтею 49 цього Закону, але жодна з яких управлінням (відповідачем у даній справі) не застосована та не доведена.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що призначення, виплата, припинення пенсійних виплат, у тому числі і внутрішньо переміщеним особам, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України.

Рішення пенсійним органом щодо припинення виплати пенсії позивачу не приймалося.

Натомість, відповідачем припинено виплату пенсії позивачу на підставі інформації, отриманої з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та на підставі протоколу Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, яка прийняла рішення про відмову позивачу у призначенні/відновленні відповідних соціальних виплат. Дана обставина не може бути підставою для припинення виплати пенсії позивачу з огляду на положення статті 49 Закону № 1058-IV.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішуються питання пенсійного забезпечення всупереч Конституції України та законам щодо пенсійного забезпечення, а відповідачем безпідставно припинено виплату пенсії позивачу без прийняття відповідного рішення.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів застосовує положення Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, є результатом виконання трудових обовязків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку та конституційних гарантій держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Враховуючи зазначені обставини, встановлену судом протиправні дії та бездіяльність щодо припинення та невиплати пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 11, ст. 24, ст. 184, ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року по справі № 243/990/17 залишити без задоволення.

Постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року по справі № 243/990/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 23 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2