Справа № 185/10155/16-а (2-а/185/74/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2017 рокусправа № 185/10155/16-а 2-а/185/74/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Щербака А.А.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року у справі № 185/10155/16-а (2-а/185/74/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач) щодо припинення виплати призначеної позивачу пенсії з 01.04.2015 року;

- зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії з 01.04.2015 р. та провести сплату заборгованості за період квітень 2015 року - листопад 2016 року в сумі 49746,2 грн..

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року адміністративний позовні вимоги ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01 квітня 2015 року по 11 червня 2016 року залишено без розгляду; у задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Позивач не погодився із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, позивач просить постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та позов в цій частині задовольнити.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказав, що суд повно встановив обставини справи та прийняв законне рішення, підстави для його скасування відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 22 квітня 2014 року йому призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач продовжує працювати в Генеральній прокуратурі України і до цього часу, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 12-18).

З 01 квітня 2015 року виплата призначеної позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припинена.

11 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом від 24.11.2016 року № К/262 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії (а.с. 9-10).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, що стосуються періоду 2016 року, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач до 01.04.2015 р. отримував пенсію, призначену йому відповідно до Закону України «Про прокуратуру». На даний час позивач продовжує працювати в Генеральній прокуратурі України.

Згідно матеріалів пенсійної справи, 29.04.2015 року позивач написав заяву на ім'я відповідача, в якій просив зупинити виплату пенсії у зв'язку з роботою по спецзакону, та повернув переплату пенсії за квітень 2015 року в розмірі 2114, 21 грн., що також підтверджується квитанцією, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

Частиною 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла з 01.04.2015 р., встановлено, що тимчасово,у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб,на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Закон України «Про прокуратуру» в редакції яка діяла з 01.01.2016 р., та діє з 01.01.2017 року (зі змінами внесеними законами № 911-VIII від 24.12.2015; № 1774-VIII від 06.12.2016) та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції яка діяла з 01.01.2016 р., та діє з 01.01.2017 року (зі змінами внесеними законами № 911-VIII від 24.12.2015; № 1774-VIII від 06.12.2016), встановлюють безальтернативне припинення виплати пенсії пенсіонерам працюючим на відповідних посадах. Зазначені закони є чинними, діючими, неконституційними не визнавались.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідачем було правомірно припинено виплату пенсію позивачу в період з 12 червня 2016 року по листопад 2016 року.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, суд першої інстанції вірно вказав, що у рішенні КСУ визнав неконституційним та зазначив, що не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». В частині Закону України «Про прокуратуру», норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, неконституційними не визнавались.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року у справі № 185/10155/16-а (2-а/185/74/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак