Справа № 439/1597/16-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3756/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року по справі № 439/1597/16-а за позовом ОСОБА_1 до Підгорецької сільської ради, третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_2, Історико-культурного заповідника "Давній Плісненськ" про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Підгорецької сільської ради Бродівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення Підгорецької сільської ради №345 від 18.08.2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва».

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що Підгорецька сільська рада рішенням від 18.08.2015 року № 345 незаконно надала ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0.06 га, якою користувалися позивачка та троє сусідів спільно, на території с. Підгірці для ведення індивідуального садівництва. Також позивачка зазначає, що вказана земельна ділянка знаходиться на території Історико-культурного заповідника «Давній Плісненськ», що створений рішенням XXXV сесії VІ-го скликання Львівської обласної ради від 15 вересня 2015 року та є об'єктом культурної спадщини національного значення відповідно до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила позивачка, яка покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Бродівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що спірна земельна ділянка належить до земель загального користування, про що апелянткою надано рішення Бродівського районного суду Львівської області від 11 січня 2016 року по справі № 439/483/15-ц. Цим рішенням суд встановив, що земельні ділянки на яких знаходяться будинковолодіння позивачки та ОСОБА_2, згідно з планом земельних ділянок межують між собою та до них облаштований спільний заїзд, котрий належить до земель спільного користування Підгорецької сільської ради Бродівського району Львівської області і відноситься до земель комунальної власності. Відтак, Підгорецька сільська рада рішенням від 18.08.2015 року № 345 незаконно надала ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що рішенням сесії Підгорецької сільської ради від 18.08.2015 року №345 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0.06 га на території с. Підгірці Бродівського району для ведення садівництва.

Рішенням сесії Підгорецької сільської ради від 29.06.2016р. «Про уточнення площ земельних ділянок в межах с. Підгірці Бродівського району» №72 надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі йому у власність для ведення садівництва загальною площею 0,1200 га на території с. Підгірці Бродівського району.

Рішенням сесії Підгорецької сільської ради від 24.11.2016р. №125 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність ОСОБА_2 площею 0,1198 га для ведення індивідуального садівництва на території села Підгірці Бродівського району та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1198 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення індивідуального садівництва.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2016 року встановлено те, що право приватної власності на земельну ділянку площею 0.1198 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в с. Підгірці Бродівського району, зареєстровано 02.12.2016 за ОСОБА_2

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Частиною першою статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (частина десята статті 123 ЗК).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (частина тринадцята статті 123 ЗК).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина чотирнадцята статті 123 ЗК).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15 сформулював правовий висновок, суть якого зводиться до того, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Підгорецької сільської ради від 24.11.2016р. №125 передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1198 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення індивідуального садівництва.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16 Цивільного кодексу України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 цього ж Кодексу суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та постановлення ухвали про закриття провадження у цій справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року скасувати, а провадження у справі № 439/1597/16-а за позовом ОСОБА_1 до Підгорецької сільської ради, третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_2, Історико-культурного заповідника "Давній Плісненськ" про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
В. П. Сапіга