Справа № 812/514/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/514/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С. В.

при секретарі судового засідання: Лященку А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною відмову в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив таке.

З 24.08.1996 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України. З 07.11.2015 по 30.11.2016 проходив службу в Національній поліції України та наказом № 188 о/с від 21.11.2016 Позивача, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Чернігівській області, було звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні для заплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та для заплати надбавки за вислугу років становить 20 років 03 місяці 03 дні, в пільговому обчисленні 29 років 05 місяців 00 днів.

Згідно довідки № А/4445 від 30.06.2016 ГУНП в Луганській області, в період з 23.06.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 16.06.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (далі - АТО), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області.

23.01.2017 позивач звертався із заявою про призначення пенсії по інвалідності, яка була розглянута Сектором з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Луганській області, та разом з іншими документами направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.01.2017 за вихідним № 16/111/58-2017. За вказаними документами на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (надалі - Закон № 2262-ХІІ) позивачу була призначена пенсія по інвалідності з 21.11.2016.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно вимог ст. 12 Закону № 2262-ХІІ: «Пенсія за вислугу років призначається, серед іншого, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону».

Відповідно до ст. 17-1 цього ж Закону, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 визначений

порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі Постанова № 393), в пункті 3 якої зазначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці:

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції ( період з 23.06.2014 по 16.06.2016).

Згідно листа, наданого департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України, під час перебування в зоні АТО до пільгової вислуги років зараховано 03 роки 08 місяців 10 днів.

Таким чином, позивач на час звільнення з Національної поліції України (30.11.2016) мав для призначення пенсії за вислугою років 20 років 03 місяці 03 дні + 03 роки 08 місяців 10 днів, а всього - 23 роки 11 місяців 13 днів, що дає йому право на призначення пенсії за вислугою років.

З метою використання свого права вибору пенсії відповідно до вимог ст. 7 Закону № 2262-ХІІ Позивач 27.02.2017 звернувся із заявою до ГУНП України в Луганській області з проханням направити подання та відповідні документи до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області з метою переходу з одного виду пенсії на іншу - з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років.

17.03.2017 за № 71/111/58-2017 позивач отримав відповідь від ГУНП в Луганській області, яке не підготувало подання та відповідні документи для призначення пенсії за вислугою років та не здійснило їх направлення до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області, а порекомендувало самостійно звернутись до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області щодо можливості переходу на інший вид пенсії.

Таким чином, ГУНП в Луганській області в порушення вимог законодавства відмовило йому в направленні подання з відповідними документами для призначення пенсії за вислугою років до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області.

З урахуванням вищенаведеного, позивач просив визнати протиправною відмову ГУНП в Луганській області у оформлення документів для призначення пенсії за вислугою років; зобов'язати ГУНП в Луганській області оформити та подати до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області документи для призначення йому, ОСОБА_1, пенсії за вислугою років.

Позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на таке. 23.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності, яка була розглянута сектором з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Луганській області та разом з іншими документами направлена до ГУПФУ в Луганській області. За вказаними документами на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу з 21.11.2016 була призначена пенсія по інвалідності.

Ст.7 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Таким чином, позивач, використовуючи своє право на вибір пенсійного забезпечення, 27.02.2017 звернувся до відповідача із заявою з проханням направити подання та відповідні документи до ГУПФУ в Луганській області з метою переходу з одного виду пенсії на іншу - з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років. Відповідач, розглянувши вказану заяву позивача, відмовив останньому у задоволенні його заяви та рекомендував звернутися з цього привиду до ГУПФУ в Луганській області самостійно.

З таким рішенням ГУНП в Луганській області позивач не погодився та звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Постановою Правління ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за № 135/13402, був затверджений «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 3-1).

Як вбачається із матеріалів справи, 23.01.2017 позивач звертався до ГУНП в Луганській області с заявою про призначення пенсії по інвалідності, яка була розглянута сектором з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Луганській області та разом з іншими документами направлена до ГУПФУ в Луганській області. За вказаними документами на підставі Закону № 2262-ХІІ позивачу з 21.11.2016 була призначена пенсія по інвалідності.

Пунктом 4. Порядку № 3-1 прямо передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсій на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання. Крім того, п. 14 Порядку № 3-1 передбачено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Листом ГУНП в Луганській області вих. № 71/111/58-2017 від 17.03.2017 позивач був повідомлений про те, що його заява від 27.02.2017 з приводу направлення до ГУПФУ в Луганській області подання про призначення пенсії за вислугу років була уважно розглянута. При цьому позивач був повідомлений про те, що у зв'язку з тим, що останньому в теперішній час вже призначена пенсія відповідно Закону № 2262-ХІІ було рекомендовано самостійно звернутись до ГУПФУ в Луганській області, як то передбачено п. 4 та п.14 Порядку № 3-1, для вирішення питання щодо можливості переходу на інший вид пенсії.

У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 24.08.1996 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 30.11.2016 проходив службу в Національній поліції України (а.с.19-20).

Згідно витягу з наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 188 о/с від 21.11.2016 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Чернігівській області з 30 листопада 2016 року з виплатою компенсації за фактично відпрацьований час у 2016 році. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та надбавку за вислугу років - 20 років 03 місяці 03 дні, на пільгових умовах - 29 років 05 місяців 00 днів (а.с.21).

Згідно довідки № А/4445 від 30.06.2016 ГУНП в Луганській області (а.с.15) позивач дійсно в період з 23.06.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 16.06.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області.

23.01.2017 Позивач звертався із заявою про призначення пенсії по інвалідності, яка була розглянута Сектором з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Луганській області та разом з іншими документами направлена до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області від 27.01.2017 за вихідним № 16/111/58-2017. За вказаними документами йому на підставі Закону № 2262-ХІІ була призначена пенсія по інвалідності від 21.11.2016.

Згідно листа Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 13.03.2017 під час перебування в зоні АТО до пільгової вислуги років Позивачу зараховано 03 роки 08 місяців 10 днів. Загальна пільгова вислуга років складає: 09 років 01 місяць 26 днів (а.с.26-27).

Таким чином, на час звільнення з Національної поліції України, тобто станом на 30.11.2016, Позивач мав для призначення пенсії за вислугою років 20 років 03 місяці 03 дні + 03 роки 08 місяців 10 днів, а всього 23 роки 11 місяців 13 днів.

Позивач 27.02.2017 звернувся із заявою до ГУНП України в Луганській області з проханням направити подання та відповідні документи до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області з метою переходу з одного виду пенсії на іншу - з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років (а.с.22-24). До вказаної заяви були додані наступні документи:

1) заява про призначення пенсії за вислугою років;

2) копія паспорта та ідентифікаційного коду;

3) копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3026 від 14.12.2016;

4) копія витягу наказу про звільнення № 188 о/с від 21.11.2016;

5) копія архівного витягу;

6) копія довідки № 1514 від 25.03.2016;

7) копія довідки № 4445 від 30.06.2016;

8) копія посвідчення учасника УБД № 028624 від 22.09.2015 (а.с.24).

17.03.2017 за № 71/111/58-2017 позивач отримав відповідь від ГУНП в Луганській області, яке не підготувало подання та відповідні документи для призначення пенсії за вислугою років та не здійснило їх направлення до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області, а порекомендувало самостійно звернутись до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області щодо можливості переходу на інший вид пенсії (а.с.25).

Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону № 2262-ХІІ (Право вибору пенсії) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету».

Відповідно до п. «б» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону серед інших мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років, серед інших, для призначення пенсії зараховуються:

б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно п. 1 Постанови № 393 встановлено , що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 12 такого Закону, до вислуги років, серед іншого, зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до пп. «а» п. 3. Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;

час виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року;

таємно;

час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, направленими у відрядження до ОСОБА_2 з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону, зараховується на пільгових умовах до вислуги років один місяць служби за три місяці за час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Судом встановлено, що Згідно довідки № А/4445 від 30.06.2016 ГУНП в Луганській області (а.с.15), Позивач дійсно в період з 23.06.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 16.06.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області.

Згідно листа Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 13.03.2017 під час перебування в зоні АТО до пільгової вислуги років Позивачу зараховано 03 роки 08 місяців 10 днів. Загальна пільгова вислуга років складає: 09 років 01 місяць 26 днів (а.с.26-27).

Таким чином, Позивач на час звільнення з Національної поліції України, тобто станом на 30.11.2016, мав для призначення пенсії за вислугою років 23 роки 11 місяців 13 днів.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній ОСОБА_2 Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній ОСОБА_2 Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Згідно пункту 6 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз'яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз'яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Пунктом 7 Порядку № 3-1 визначений певний перелік документів, які подаються для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності, а саме:

- заява про призначення пенсії (додаток 1);

- грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

- військово-медичні документи про стан здоров'я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

- документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону ( 2262-12 );

- довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

- копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

- довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк";

- копія паспорта.

Відповідно до п. 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Згідно п. 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно положень статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлена заборона відмови в прийнятті та розгляді звернення за наступних обставин.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Статтею 8 Закону України «Про звернення громадян» визначені наступні види звернень, які не підлягають розгляду та вирішенню

Письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач 27.02.2017 звернувся до відповідача із заявою з метою переходу з одного виду пенсії на іншу: з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років.

Вказану заяву можна розцінювати як заяву в розумінні положень статті 3 Закону України «Про звернення громадян», оскільки позивач як пенсіонер звернувся до відповідача із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав, визначених статтею 7 Закону № 2262-ХІІ, щодо реалізації гарантованого права вибору пенсії.

При цьому судом встановлено, що заява від 27.02.2017 не підпадала під дію положень ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» та підлягала розгляду та вирішенню.

В силу приписів статті 7 Закону України «Про звернення громадян» відносно заяви позивача від 27.02.2017 діяла заборона відмови в її прийнятті та розгляді.

Оскільки пунктом 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання, позивач мав звернутися до ГУПФУ в Луганській області, а не до відповідача.

Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в Луганській області № 71/111/58-2017 від 17.03.2017 в оформленні документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років.

Судом також встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою в цілях реалізації свого права переходу з одного виду пенсії на іншу: з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років. Зазначена процедура передбачає виконання процедури призначення пенсії за вислугою років, що в силу положень пункту 7 Порядку № 3-1 передбачає подання визначеного переліку документів для призначення пенсії за вислугу років.

Пунктом 12 Порядку № 3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Як встановлено судом, в заяві позивача з додатками від 27.02.2017 були відсутні необхідні документи, визначені пунктом 7 Порядку № 3-1, що обумовлювало виконання відповідачем вимог пункту 12 Порядку № 3-1 щодо надання допомоги позивачу в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Згідно пункту 6 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз'яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз'яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Судом достовірно встановлено порушення відповідачем положень частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» стосовно визначеного обовязку відповідача в термін не більше п'яти днів переслати подану позивачем заяву від 27.02.2017 за належністю до ГУПФУ в Луганській області, про що повідомити позивача.

Виконання відповідачем положень ч. 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» прямо відповідає положенням п. 6 Порядку № 3-1. Абзацом 2 п. 6 Порядку № 3-1 прямо визначено, що, окрім заявника, і посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу роз'яснюється, які документи необхідно надати додатково в разі їх недостатності.

Таким чином, відповідач однобоко підійшов до розгляду поданої позивачем заяви від 27.02.2017, вибірково застосував положення Порядку № 3-1 та не виконав вимоги Закону України «Про звернення громадян», що потягло за собою порушення прав позивача на реалізацію гарантованого законодавством права переходу з одного виду пенсії на інший.

Суд, реалізуючи повноваження, надані ч. 2 ст. 11 КАС України (можливість суду вийти за межі позовних вимог), вважає за необхідне вийти за межі заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та для повного та правильного захисту його порушених прав з урахуванням встановлених фактичних обставин вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2017 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, Відповідач в порушення Закону України «Про звернення громадян» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» розглянув заяву позивача від 27.02.2017, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 94 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18,23, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною відмову в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2017 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в Луганській області № 71/111/58-2017 від 17.03.2017 в оформленні документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 23 травня 2017 року.

Суддя ОСОБА_3