Справа № 343/483/17
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/483/17
Провадження №: 2-а/0343/92/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Андрусіва І. М.,

за участю:секретаря судових засідань- Височанської О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо зменшення йому розміру пенсії з 01.11.2011 року та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, виходячи з розміру основної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного в Законах України про державний бюджет України на відповідні роки, із врахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з нарахуванням та виплатою на отримані суми 20 % підвищення за проживання в гірському населеному пункті з проведенням індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця для проведення індексації та з урахуванням фактично отриманих сум.

Свої вимоги мотивує тим, що він отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, призначену згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки відповідачем порушувались його права щодо визначення розміру пенсії, він звертався до суду. Постановою Долинського районного суду від 02.12.2009 р. визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області та зобов'язано управління провести перерахунок його пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2005р. по 28.10.2005р., з 20.01.2006 р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 01.09.2009р. як інваліду 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням виплачених сум. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської обл. від 14.07.2010р. апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду відхилено. Постановою Вищого адміністративного суд України від 24.05.2012р. касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду задоволено частково, постанову Долинського районного суду від 02.12.2009р. та ухвалу Апеляційного суду від 14.07.2010р. змінено в частині періоду перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов'язано пенсійний орган провести перерахунок та виплату йому пенсію у вигляді недоплаченої державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50,54,67 Закону України"Про статусі соціальний захист громадян, які постраждаливнаслідок Чорнобильської катастрофи". З 01.04.2016 року дане управління було реорганізоване, а його правонаступником стало Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, а з 21.12.2016 р. управління ліквідоване шляхом приєднання до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. В період з 01.11.2011 р., на підставі п.7 Закону України від 14 червня 2011р. № 491 -VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», відповідачем виплачувалася йому пенсія відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», а з 01.01.2012 р. - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Такі дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії вважає протиправними.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції на момент призначення йому пенсії, пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ч. 4 ст. 54 даного закону, розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими по II групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Ст. 50 було передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Зміни, внесені до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фактично звузили зміст та обсяг його прав, передбачених до цього ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому не мали бути застосовані при визначенні розміру його пенсії. Вважає, що такі дії відповідача суперечать Конституції України та чинним нормативно-правовим актам, оскільки розмір його пенсії має визначатись за законодавством, яке було чинне на момент призначення йому пенсії. Він має право на перерахунок пенсії, починаючи з часу її перерахунку та виплати в меншому розмірі, тобто з 01.11.2011 року. Крім того, здійснення пенсійним органом перерахунку його пенсії з метою її впорядкування, приведення у відповідність до чинного законодавства не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення його доходів в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбудеться. Перерахунок пенсії в даному випадку є відновленням його порушеного права на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутності, та письмове заперечення на позов, в якому зазначив, що на виконання п. 7 Закону України від 14 червня 2011 р. № 491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповлено п. 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду на 2011 рік. На виконання вимог цього Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" відповідно до якої Пенсійному фонду України слід забезпечити належне здійснення виплат, передбачених ст.ст. 49, 50-52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі відповідно до судових рішень, ухвалених на виконання статей даного Закону в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету". З 01 січня 2012 року виплата пенсії здійснюється згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пенсія, яку позивач отримує, є об"єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Розом з тим відповідно до ст. ст. 3,4 Закону №1281-ХІІ індекс інфляції споживчих цін, що перевищив поріг 101 відсоток, може бути застосованим для індексації пенсії тільки у місяці, що настає після опублікування індеку споживчих цін за попередній місяць, що слідує за базовим, але у зв"язку з тим, що вказаний місяць, коли може бути застосована індексація, збігається із щоквартальним підвищенням пенсії, відповідно до приписів абзацу 1 п.5 Порядку індексація у базовому місяці не проводиться. Таким чином, підстав, які б грунтувалися на законі для здійснення індексації пенсії, немає.

Відповідно до ст. 99 КАС України встановлюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом відповідно до ст. 100 КАС України залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позивач дізнався про можливість здійснення перерахунку йому пенсії ще в 2011 році та щомісячно отримував суму призначеної пенсії, а тому строк звернення до суду пропущено ним без поважних причин.

Враховуючи наведене просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, проти позову заперечують.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом ІІ групи та проживає в населеному пункті, якому надано статус гірського, що підтверджується відповідними посвідченнями (а.с.6 ).

Відповідно до експертного заключення від 13.10.1992 року №32 захворювання позивача пов"язане з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.7).

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2010 року апеляційну скаргу пенсійного органу відхилено, яку постановою Вищого адміністративного суду України від 24.05.2012 року задоволено частково: постанову Долинського районного суду від 02.12.2009 р. та ухвалу Апеляційного суду від 14.07.2010р. змінено в частині періоду перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов'язано пенсійний орган провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату йому пенсію у вигляді недоплаченої державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50,54,67 Закону України"Про статусі соціальний захист громадян, які постраждаливнаслідок Чорнобильської катастрофи ".

21.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача про перерахунок та виплату пенсії, оскільки вона виплачується у зменшеному розмірі з 2011 року, що підверджується наявною у матеріалах справи заявою (а.с. 8).

Як вбачається з письмової відповіді № 1518/03-01 від 27.02.2017 року Долинське оУПФ України Івано-Франківської області повідомило ОСОБА_3, що з 01 січня 2012 року виплата пенсії здійснюється згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 9).

Не погодившись з такою відповіддю, вважаючи її відмовою, позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до абз. 3 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року, особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, з 01 січня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були викладені у новій редакції.

Так, ст. 50 вказаного Закону на час виникнення спірних правовідносин передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Положення ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на даний час передбачають, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Згідно з абз. 8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема, питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 БК України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання БК України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законами України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", «Про Державний бюджет України на 2012 рік», «Про Державний бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено, зокрема, що у 2011 - 2015 роках положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 - 2015 роки.

Виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 01.09.2011 року проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», а з 01.01.2012 року здійснюється у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений "Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з п.п. 1 п. 11 вказаного Порядку мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II групи інвалідності становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 13 Порядку щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідам IІ групи виплачується у розмірі 379 грн. 60 коп.

Суд також встановив, що пенсія позивачу нараховується та виплачується в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто виплата пенсії позивачу проводиться в розмірах, встановлених діючим законодавством України.

Доводи позивача про те, що відповідач зобов'язаний застосовувати ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла на момент призначення йому пенсії, суд вважає помилковими, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, в тому числі на час звернення позивача із заявою про перерахунок йому пенсії, зазначена редакція закону втратила чинність та діяла в іншій редакції, якою розмір пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Доводи позивача про порушення відповідачем вимог ст. 22 Конституції України суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказано у рішенні Конституційного Суду України від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001, в якому, зокрема, зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Окрім цього, у абзацах 5, 6, 10 п. 2.1 рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 1-42/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) певних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» зазначено, що Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Європейський суд з прав людини в ухвалі "Великода проти України" від 03.06.2014 р. зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Врахувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно виплачує позивачу державну пенсію і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, оскільки діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому в позові ОСОБА_3 до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов"язання здійснення перерахунку пенсії за період з 22 серпня 2016 року по 17 березня 2017 року слід відмовити.

Щодо позовних вимог, заявлених починаючи з 01.11.2011 року, суд враховує, що відповідно до ст. 99 КАС України встановлюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 17 березня 2017 року, причин пропуску строку звернення до суду не зазначив, тому адміністративний позов про визнання протиправними дій та зобов"язання здійснення перерахунку пенсії за період з 01 листопада 2011 року по 21 серпня 2016 року слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, ст. 22 Конституції України, ст. 87 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 49, 50, 54, 63 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов"язання здійснення перерахунку пенсії за період з 01 листопада 2011 року по 21 серпня 2016 року залишити без розгляду.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов"язання здійснення перерахунку пенсії за період з 22 серпня 2016 року по 17 березня 2017 року відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя:

: