Справа № 677/970/16-а
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 677/970/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Ковальчук О.К. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівського районного відділу державної виконавчої служби , треті особи на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна , публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про визнання протиправними постанов, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Красилівського районного відділу Державної виконавчої служби, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить встановити факт, що постанови ВП №47167922 від 09.04.2015 року та ВП №48380805 від 06.08.2015 року про відкриття виконавчого провадження Красилівського районного відділу державної виконавчої служби, винесені з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження", та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51422707 від 13.06.2016 року, винесену державним виконавцем Красилівського районного відділу державної виконавчої служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що виконавчий напис №477, виданий 16.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення боргу в сумі 14 009,79 грн. на користь ПАТ КБ "Приватбанк" не відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", та поданий ПАТ КБ "Приватбанк" після закінчення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Тому постанови ВП №47167922, ВП №48380805 і ВП №51422707 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису винесені відповідачем неправомірно.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач тричі пред'являв виконавчий напис №477 для виконання до Красилівського районного відділу державної виконавчої служби, однак постановами ВП №47167922 від 25.06.2015 року та ВП №48380805 від 25.02.2016 року зазначений виконавчий напис повернутий стягувачу без виконання. Вказує, що відповідно до статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, тому оскаржувані постанови державний виконавець виніс з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження" .

Відповідно до ухвали від 23.05.2017 року Хмельницький окружний адміністративний суд розглянув адміністративну справу у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити з підстав, викладених нижче.

Суд встановив, що 16.02.2015 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видала виконавчий напис № 477 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 14 009,79 грн. Строк пред"явлення до виконання - протягом року з дня його вчинення. Виконавчий напис набрав чинності з дати його реєстрації, тобто з 16.02.2015 року.

09.04.2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" пред'явило зазначений виконавчий напис до Красилівського районного відділу державної виконавчої служби. Постановою ВП №47167922 від 09.04.2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого напису №477.

25.06.2015 року державний виконавець, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову ВП №47167922 про повернення виконавчого документа стягувачу, в зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

06.08.2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" повторно звернулось до Красилівського районного відділу державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання виконавчого напису №477. Постановою ВП №48380805 від 06.08.2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження з виконання. 25.02.2016 року державний виконавець повторно виніс постанову ВП №48380805 про повернення виконавчого документа стягувачу в зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (пункт 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження"),

13.06.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" подало заяву до відповідача про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №477. Постановою ВП №51422707 від 13.06.2016 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису.

В червні 2016 року позивач звернувся до Красилівського районного суду з позовом про оскарження постанов ВП №47167922, ВП №48380805 і ВП №51422707 про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою від 12.04.2017 року Красилівський районний суд Хмельницької області передав зазначену адміністративну справу на розгляд Хмельницького окружного адміністративного суду.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд враховує викладене нижче.

Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), (далі Закон №606-XIV), визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 17 Закону №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою , зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Частинами 1 та 2 статті 22 Закону №606-XIV передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з підпунктом 6.6, 6.7 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5 на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі зазначається номер, за яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Дата запису в реєстрі повинна відповідати даті вчинення нотаріальної дії і даті складання документа. Оформлення документа включає його підписання. Свій підпис на документі нотаріус скріплює печаткою.

Поданий виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 14 009,79 грн. від 16.02.2015 року №477, відповідає вимогам, передбаченим Законом №606-XIV та Правилами ведення нотаріального діловодства.

Статтею 23 Закону №606-XIV встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з положеннями статті 47 Закону №606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Отже, стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання у разі його повернення з підстав, передбачених статтею 47 Закону №606-XIV, водночас строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається у зв'язку з пред'явленням його до виконання та у випадку повернення виконавчого документа стягувачу знову поновлюється на строк, встановлений статтею 22 Закону №606-XIV, тобто на один рік.

Суд встановив, що виконавчий напис №477 від 16.02.2015 року вперше ПАТ КБ "Приватбанк" пред'явлено до виконання 09.04.2015 року, тобто в межах річного строку, передбаченого статтею 22 Закону №606-XIV та постановою від 25.06.2015 року ВП №47167922 повернутий стягувачеві без виконання.

Оскільки виконавчий напис №477 від 16.02.2015 року повернутий стягувачеві 25.06.2015 року, то, у відповідності до статті 22 Закону №606-XIV, річний строк для пред'явлення його до виконання поновлюється з 25.06.2015 року.

Повторно виконавчий напис №477 поданий до Красилівського районного відділу державної виконавчої служби 06.08.2015 року, повернутий постановою державного виконавця від 25.02.2016 року ВП №48380805. Тому, річний строк на його пред'явлення до виконання поновлюється з 25.02.2016 року.

13.06.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №477. Постановою ВП №51422707 від 13.06.2016 року державний виконавець відкрив виконавче провадження з виконання вказаного напису.

Таким чином, стягувач пред'являв виконавчий документ до виконання з дотриманням строку, встановленого Законом №606-XIV. Тому державний виконавець правомірно виніс постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47167922 від 09.04.2015 року, ВП №48380805 від 06.08.2015 року та ВП №51422707 від 13.06.2016 року, так як у останнього не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Вимоги до постанови від 13.06.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51422707 визначені статтею 25 Закону №606-XIV та пунктом 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Постанова відповідача ВП № 51422707 відповідає зазначеним вимогам, оскільки містить прізвище та ініціали державного виконавця, прізвище, ім'я та по батькові боржника, його дата народження, місце його реєстрації та РНОКПП, повне найменування стягувача, його місцезнаходження та код ЄДРПОУ, резолютивну частину (стягнення боргу в сумі 14009,79 грн.) та порядок її оскарження - начальнику відділу державної виконавчої служби або до суду в 10-денний строк з моменту її одержання.

Відсутність у вказаній постанові імені та по батькові державного виконавця, прізвища, ім'я, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб не впливає на її зміст.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Разом з тим, відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність оскаржуваних постанов.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження", статтями 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Красилівського районного відділу державної виконавчої служби про встановлення факту, що постанови ВП №47167922 від 09.04.2015 року та ВП №48380805 від 06.08.2015 року про відкриття виконавчого провадження Красилівського районного відділу державної виконавчої служби, винесені з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження" та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51422707 від 13.06.2016 року, винесеної державним виконавцем Красилівського районного відділу державної виконавчої служби відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук