Справа № 461/2210/17
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2210/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у Львівській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо неподання до МВС України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви та зобов'язати відповідача надіслати до МВС України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у зв'язку із встановленням інвалідності ІІІ-ої групи, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженому Постановою КМУ №850 від 21.10.2015 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що він проходив службу в органах внутрішніх. Наказом ГУ НП у Львівській області №169 о/с від 07.06.2016 року його звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» через хворобу. Відповідно до Виписки з акту огляду МСЕК від 20.06.2016 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Звернувшись до ГУ Національної поліції у Львівській області із заявою про виплату йому одноразової допомоги у зв'язку із встановленням йому 3-ої групи інвалідності, листом від 14.03.2017 року позивача було повідомлено про те, що рішення про виплату йому одноразової допомоги не приймалось, оскільки Законом України «Про Національну поліцію» це питання не врегульовано.

Представник позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних матеріалів справ.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ Внаслідок отримання захворювання пов'язаного з професійною діяльністю та службою в органах внутрішніх справ України, на підставі свідоцтва про хворобу №84 від 10.05.2016 року, довідки МСЕК про присвоєння 3-ої групи інвалідності був звільнений з посади за станом здоров'я /а.с.10, 11, 12, 13/.

У 2016 році позивач звернувся до ГУ Національної поліції у Львівській області із заявою про виплату йому одноразової допомоги у зв'язку із встановленням йому 3-ої групи інвалідності /а.с.9/.

Листом від 14.07.2017 року позивача було повідомлено про те, що рішення про виплату йому одноразової допомоги не приймалось, оскільки Законом України «Про Національну поліцію» це питання не врегульовано /а.с.16-17/.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990р. встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Згідно пункту 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 року ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

07.11.2015 раку набув чинності Закон України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до ч.2 ст. 97 вищевказаного Закону, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-УІІІ (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової гроні допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності ЗУ "Про Націоналі поліцію".

Отже, ст.23 ЗУ "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала навіть після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходженні що і було зазначено в довідці МСЕК.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 від 21.10.2015 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отож, з 17.08.2016 року (з дня встановлення інвалідності) у ОСОБА_2 виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму. Установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про підставність та обгрунтованість позовних вимог, так як доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не спростовані відповідачем, який в судове засідання не з'явився та не представив жодних доказів на спростування позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7-12,70,86,160-163 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо неподання до МВС України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у Львівській області надіслати до МВС України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у зв'язку із встановленням інвалідності ІІІ-ої групи, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженому Постановою КМУ №850 від 21.10.2015 року.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: Стрельбицький В.В.