Справа № 808/1083/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року о/об 12 год. 03 хв.Справа № 808/1083/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Селянського (фермерського) господарства «Узун»

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про скасування постанови про накладення штрафу №121 від 27.03.2017,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Селянського (фермерського) господарства «Узун» (надалі позивач, СФГ «Узун») до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ Держпраці у Запорізькій області) про скасування Постанови про накладення штрафу №121 від 27.03.2017.

У позові зазначено, що 03.03.2017 головним державним інспектором праці ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку Селянського (фермерського) господарства «Узун», за результатами якої складено Акт №08-23-013/0258 (надалі за текстом позову Акт перевірки). Відповідно до Акту перевірки головним державним інспектором праці встановлено порушення СФГ «Узун» пункту 2.5 глави 2 Інструкції №58 та ч.4 ст.79 КЗпП України, а саме: не ознайомлено працівника ОСОБА_4 із записами в його трудовій книжці під розписку в особовій картці; не доведено до відома всіх працівників складеного графіку щорічних відпусток працівників на 2017 рік. 27.03.2017 заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_5 на підставі Акту перевірки прийнято Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №121 від 27.03.2017 на СФГ «Узун» у розмірі 3200 грн. 00 коп. за порушення вимог п.2.5 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої 29.07.1993 наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соцзахисту населення України №58, та ч.4 ст.79 КЗпП України. Позивач вважає Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №121 від 27.03.2017 протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Так, посилаючись на приписи підпункту 2.5 пункту 2 наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення №58 від 29.07.1993 «Про затвердження інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», п.1 наказу Міністерства статистики України №277 від 27.10.1995 «Про затвердження типових форм первинного обліку особового складу», пп.4.3 п.4 наказу Державного комітету статистики України №489 від 05.12.2008 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», наказ Міністерства статистики України від 27.10.1995 №277 «Про затвердження типових форм первинного обліку особового складу» позивач наполягає на тому, що на законодавчому рівні порядок ознайомлення працівника з внесеними записами до трудової книжки шляхом проставлення працівником підпису в особовій картці взагалі не передбачено, а тому посилання у Постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №121 від 27.03.2017 на порушення п.2.5 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» є, на його думку, безпідставним. Ознайомлення працівника з наказом про прийняття на роботу здійснюється шляхом проставлення цим же працівником підпису в самому наказі про прийняття на роботу, що здійснено позивачем у наказі про прийняття на роботу №2 від 30.03.2016 ОСОБА_4 власноручно проставив підпис про ознайомлення з його змістом. Черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників (ч.4 ст.79 КЗпП України). Розроблений позивачем графік відпусток затверджено наказом №3 від 04.03.2017 та доведено того ж дня до відома працівників позивача шляхом ознайомлення їх з наказом та самим графіком, що є його невідємною частиною, про що свідчать підписи працівників у самому наказі. Відтак, позивач вважає, що ним дотримано вимог ст.79 КЗпП України, а посилання у Постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №121 від 27.03.2017 на порушення даної норми є безпідставним. Вказані обставини також підтверджуються постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області у справі №322/308/17 від 22.03.2017, відповідно якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Фактично порушення вимог п.2.5 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» та ч.4 ст.79 КЗпП України під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідачем надані до суду письмові заперечення (а.с.27-28), в яких зазначено, що в період з 03.03.2017 по 07.03.2017 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області проведена позапланова перевірка Селянського (фермерського) господарства «Узун» з питань додержання законодавства про працю, в тому числі оплата праці та легалізація заробітної плати, на підставі листа УСЗН Новомиколаївської районної державної адміністрації від 17.02.2017 за №07-01/260, згоди Держпраці (лист від 21.02.2017 за №1994/4.3/4.2-ДП-17), наказу на проведення позапланової перевірки позивача від 27.02.2017 №321 та направлення від 01.03.2017 №276. У відповідності до п.7 Наказу №390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства. За результатами перевірки позивача, 07.03.2017 підписано Акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №08-23-013/0258, та у звязку з виявленими порушеннями винесено припис та притягнуто винних осіб до відповідальності. Актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 07.03.2017 №08-23-013/0258 зафіксовано наступні порушення: - працівника ОСОБА_4 не ознайомлено із записами в його трудовій книжці під розписку в особовій картці, що є порушенням пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якою передбачено, що з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення та звільнення власник або уповноважений ним орган зобовязаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці; - складений графік щорічних відпусток працівників на 2017 рік, але не доведений до відома всіх працівників, що не відповідає вимогам ч.4 ст.79 КЗпП України, якою передбачено, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. В п.2.5 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зазначено, що: «З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша) ...». Дійсно, типова форма особової картки працівника №П-2, затверджена наказом Міністерства статистики від 27.10.1995 №277, втратила чинність на підставі наказу Державного комітету статистики України №489 від 05.12.2008. При цьому невідємною частиною наказу Державного комітету статистики №489 від 05.12.2008 є наказ Державного комітету статистики України від 25.12.2009 №496 «Про внесення змін до наказу Держкомстату від 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», власне яким і виключили підпункт 1.2 пункту 1, що передбачав типову форму №П-2. Але, 25.12.2009, в день видання наказу Державного комітету статистики України від 25.12.2009 №496, Державним комітетом статистики України спільно з Міністерством оборони України видано інший наказ під №495/656 «Про затвердження типової форми первинного обліку №П-2 «Особова картка працівника». Обидва накази від 25.12.2009 набрали чинності 01.01.2010. В типовій формі №П-2 «Особова картка працівника», затвердженої наказом Державного комітету статистики України та Міністерства оборони України від 25.12.2009 №495/656, в розділі IV «Призначення і переведення» передбачено підпис працівника про його призначення, що повторює відповідний запис з трудової книжки. Таким чином, твердження позивача про те, що законодавством не передбачено проставляння підпису в особовій картці і що достатньо ознайомлення з наказом про прийняття на роботу є помилковим. Що ж стосується порушення ч.4 ст.79 КЗпП України, то його наявність підтверджується графіком відпускних на 2017 рік, затверджений головою СФГ «Узун» 16.01.2017, в якому відсутні підписи працівників, що свідчать про доведення до їх відома. Відповідно до абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: - порушення інших вимог трудового законодавства, крім, передбачених абзацами другим - пятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати. Згідно з ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 3200 грн. 00 коп. У відповідності до ч.4 ст.265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Саме такий «Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» затверджено 17.07.2013 постановою Кабінету Міністрів України №509.

У судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд зясував наступне.

У період з 03.03.2017 по 07.03.2017 відповідачем проведено позапланову перевірку Селянського (фермерського) господарства «Узун» з питань додержання законодавства про працю, в тому числі оплата праці та легалізація заробітної плати, на підставі листа УПСЗН Новомиколаївської районної державної адміністрації (вих.№07-01/260від 17.02.2017); згоди Держпраці (лист від 21.02.2017 №1994/4.3/4.2-ДП-17), наказу на проведення позапланової перевірки позивача від 27.02.2017 №321 та направлення від 01.03.2017 №276 (а.с.33-36).

За результатами позапланової перевірки 07.03.2017 головним державним інспектором праці ОСОБА_2 складено Акт №08-23-0013/0258 (а.с.11-18).

В Акті перевірки №08-23-0013/0258 від 07.03.2017 зазначено наступне: «… Детальний опис виявленого порушення: Працівника ОСОБА_4 не ознайомлено із записами в його трудовій книжці під розписку в особовій картці, що є порушенням пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якою передбачено, що з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення та звільнення власник або уповноважений ним орган зобовязаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці. Складений графік щорічних відпусток працівників на 2017р. але не доведений до відома всіх працівників, що не відповідає вимогам ч.4 ст.79 КЗпП України, якою передбачено, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників …».

На підставі вказаного Акту перевірки №08-23-0013/0258 від 07.03.2017 відповідачем 14.03.2017 прийнято Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу та направлено повідомлення про розгляд справи (а.с.43-45).

Оскільки ОСОБА_1 не прибув до відповідача, пояснень, доводів не надсилав, то 27.03.2017 заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області прийнято Рішення за результатами розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на Селянське (фермерське) господарство «Узун» (а.с.46).

Вказане Рішення за результатами розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 27.03.2017, як акт індивідуальної дії, позивачем не оскаржувався і не оскаржується у справі, яка розглядається судом.

Тому, за результатами розгляду ГУ Держпраці у Запорізькій області матеріалів позапланової перевірки, Акту №08-23-0013/0258 від 07.03.2017, прийнято Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №121 від 27.03.2017, яка була направлена позивачу рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.10, 48).

У вказаній Постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №121 від 27.03.2017, яка є предметом спору у справі, зокрема, зазначено: «… 1. порушення вимог п.2.5 глави 2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соцзахисту населення України №58 від 29.07.93р. Так, працівника ОСОБА_4 не ознайомлено із записами в його трудовій книжці під розписку в особовій картці. 2. порушення вимог ч.4 ст.79 КЗпП України складений графік щорічних відпусток працівників на 2017р. не доведений до відома всіх працівників …».

Судом досліджено лист голови СФГ «Узун» (вих.№6 від 13.03.2017) на адресу головного державного інспектора праці ОСОБА_2, в якому зазначено: «… СФГ «Узун» повідомляє, що акт перевірки додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №08-23-013/0258 від 07.03.2017 розглянуто. Вжито заходи по усуненню недоліків вказаних в приписі №08-23-0013-0258/0147 від 07.03.2017р. 1.Наймані працівники ознайомлені із записами в їх трудових книжках (копія особової картки ОСОБА_4 прикладається). 2.Графік щорічних відпусток працівників на 2017р. доведений до відома працівників (наказ про затвердження графіка відпусток прикладається) …» (а.с.50).

Тобто, фактично позивач визнав наявність порушень, викладених в Акті перевірки №08-23-0013/0258 від 07.03.2017 і вжив достатніх, на його думку, заходів щодо їх виправлення.

Вказані відомості суперечать правовій позиції позивача по справі, яка розглядається, оскільки він тепер заперечує наявність вищенаведених порушень трудового законодавства.

Припис №08-23-0013-0258/0147 від 07.03.2017, в якому зазначені порушення трудового законодавства, позивачем не оскаржується.

Також, судом досліджено постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.03.2017 у справі №322/308/17 (провадження №3/322/84/17), якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.59).

У постанові Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.03.2017 у справі №322/308/17 (провадження №3/322/84/17), зокрема, зазначено: «… Твердження про порушення ОСОБА_1 п.2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників суд визнає необґрунтованим, з огляду на відсутність на даний час затвердженої форми особової картки (типової відомчої форми №П-2), передбаченої цим пунктом Інструкції. Стосовно твердження про порушення вимог ч.4 ст.79 КЗпП України, суд зазначає таке. Відповідно до ч.4 ст.79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку. ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надав суду засвідчену копію наказу від 04.03.2017 №3 про затвердження графіку відпусток на 2017 рік, на якому наявні підписи працівників про ознайомлення з його змістом у день видання наказу. Таким чином, суд визнає недоведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення щодо не ознайомлення працівників з графіком відпусток. Виходячи з наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення …».

Вирішуючи спір по суті суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

1. Як зазначено у п.4 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Пунктом 5 у постанові Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» Кабінет Міністрів України постановив Міністерству праці, Міністерству юстиції, Міністерству соціального захисту населення разом із заінтересованими міністерствами та іншими підвідомчими Кабінетові Міністрів України органами державної виконавчої влади за участю профспілкових об'єднань у тримісячний термін розробити і затвердити Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до п.2.5 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої 29.07.1993 наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). Міністерства і відомства за згодою з відповідними галузевими профспілками можуть, як виняток, дозволити підприємствам, що працюють в умовах територіальної роз'єднаності (підпорядковані структурні підрозділи розташовані на великій відстані), проводити ознайомлення з записами, що внесені до трудової книжки, в заочному порядку шляхом направлення власникам книжок відповідних повідомлень з наступною відміткою про це в особистій картці.

Згідно з пп.4.3 п.4 наказу Державного комітету статистики України №489 від 05.12.2008 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» визнано таким, що втратив чинність, з 1 січня 2009 року Наказ Міністерства статистики України від 27 жовтня 1995 року №277 «Про затвердження типових форм первинного обліку особового складу» в частині затвердження типової форми первинного обліку №П-2 «Особова картка».

Відповідно до п.1 Наказу Державного комітету статистики України від 25.12.2009 №496 «Про внесення змін до наказу Держкомстату від 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці»» внесено зміни до наказу Держкомстату під 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», виключивши підпункт 1.2 пункту 1. У зв'язку з цим підпункти 1.3-1.7 вважаються відповідно підпунктами 1.2-1.6.

Саме пп.1.2 п.1 Наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 №489 і передбачав ведення форми первинної облікової документації «Особова картка працівника» №П-2.

25.12.2009 Державним комітетом статистики України спільно з Міністерством оборони України видано Наказ №495/656 «Про затвердження типової форми первинного обліку №П-2 «Особова картка працівника»».

Пунктом 1 вказаного Наказу №495/656 від 25.12.2009 затверджено та введено в дію з 1 січня 2010 року типову форму первинної облікової документації №П-2 «Особова картка працівника».

У типовій формі №П-2 «Особова картка працівника», затвердженої 25.12.2009 наказом Державного комітету статистики України та Міністерства оборони України №495/656, в розділі IV «Призначення і переведення» передбачено підпис працівника про його призначення, що повторює відповідний запис з трудової книжки (а.с.40-41).

Позивачем надано до суду копію Наказу №2 від 30.03.2016 «Про прийняття на роботу за контрактом», яким ОСОБА_4 призначено на посаду тракториста-машиніста (а.с.8).

Водночас, позивачем не надано до суду копії військового квитка ОСОБА_4 та документально не доведено перебування (не перебування) його на військовому обліку.

Звідси, щодо ОСОБА_4 повинна була бути заведена «Особова картка працівника» №П-2 та заповнена особою, відповідальною на СФГ «Узун» за ведення трудових книжок, кадрову роботу.

Суд не погоджується з доводами, викладеними у постанові Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.03.2017 у справі №322/308/17, про: «відсутність на даний час затвердженої форми особової картки (типової відомчої форми №П-2)».

2. Згідно з ч.4 ст.79 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливсті їх відпочинку.

Аналогічні вимоги містить і ч.10 ст.10 Закону України «Про відпустки».

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну (ч.5 ст.79 КЗпП України).

Позивачем надано до суду копію Наказу №3 від 04.03.2017, в якому голова СФГ «Узун» затвердив «Графік відпусток найманих працівників на 2017 рік», з яким працівники ознайомлені 04.03.2017 (а.с.9).

При цьому, у наданому до суду «Графіку відпусток найманих працівників на 2017 рік» зазначено про його затвердження 16.01.2017.

Суд критично ставиться до доводів позивача про відсутність порушення ч.4 ст.79 КЗпП України, оскільки Наказ №3 від 04.03.2017 був винесений на другий день після початку позапланової перевірки яка здійснювалась ГУ Держпраці у Запорізькій області у період з 03.03.2017 по 07.03.2017.

До того ж сам позивач у листі голови СФГ «Узун» (вих.№6 від 13.03.2017) визнає факт усунення «недоліків», які по суті є порушеннями законодавства про працю.

3. Надаючи правову оцінку діям ГУ Держпраці у Запорізькій області щодо притягнення позивача до відповідальності, додержання, при цьому порядку та процедури розгляду справ про такі правопорушення суд виходить з того, що згідно з п.1 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №96 (надалі «Положення про Державну службу України з питань праці»), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Як зазначено у п.2 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого 17.07.2013 постановою Кабінету Міністрів України №509 (надалі «Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення») (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: […] акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади.

Справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п.4 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення»).

Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу прийнято ГУ Держпраці у Запорізькій області 14.03.2017.

У разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держпраці, його заступниками, але не більше ніж на 10 днів. (п.5 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Позивач не надав до суду доказів подання клопотання про відкладення розгляду справи, долучення доказів, матеріалів тощо.

Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п.6 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Судом досліджені повідомлення ГУ Держпраці у Запорізькій області направлені позивачу про день, час і місце розгляду справи (а.с.44-45).

Відповідно до п.8 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітитки, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Надані відповідачем документи підтверджують додержання «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» при розгляді справи за порушеннями трудового законодавства, виявленими при позаплановій перевірці СФГ «Узун».

Як зазначено у ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: […] порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, у розмірі мінімальної заробітної плати.

Згідно з ст.8 Закону України №1801-VIII від 21.12.2016 «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 3200 грн. 00 коп.

Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №121 від 27.03.2017 до СФГ «Узун» застосовано штрафну санкцію саме у такому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги СФГ «Узун» не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 26.05.2017.

Суддя О.О. Прасов