Справа № 804/16113/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 р. Справа № 804/16113/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2015р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015р. надійшла адміністративна справа №804/8207/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №110000003/2014/000015/2 від 13.05.2014 р. та № 110000003/2014/000016/2 від 13.05.2014 р.

Справі присвоєно новий номер №804/16113/15.

У зазначеній справі постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 року позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №110000003/2014/000015/2 від 13.05.2014 р. та № 110000003/2014/000016/2 від 13.05.2014 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів залишено без задоволення, а вищевказану постанову суду першої інстанції - без змін.

Не погодившись с даним рішенням відповідач звернувся з касаційної скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Вищезазначеною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015р. касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС задоволено частково, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

03.12.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015р., на новий розгляд до суду першої інстанції надійшла зазначена адміністративна справа, якій згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 03.12.2015р. присвоєно новий єдиний унікальний номер - 804/16113/15.

Ухвалою від 07.12.2015р. адміністративну справу за №804/16113/15 прийнято до провадження Дніпропетровського окружного адміністративного суду та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2016 р. адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2016р. скасовано та ухвалено направити адміністративну справу №804/16113/15 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

16.06.2016 р. матеріали адміністративної справи передано судді до розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В ході судового розгляду, за клопотанням відповідача, усною ухвалою суду здійснено заміну відповідача по справі Дніпропетровську митницю Міндоходів, на належного відповідача Дніпропетровську митницю ДФС.

У судовому засіданні від 25.10.2016р. представник позивача, надав пояснення аналогічні доводам викладеним у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що декларантом було надано у повному обсязі документацію для митного оформлення, тому. необхідність в подачі додаткових доказів правомірності визначення митної вартості за ціною договору була відсутня. При винесенні рішення щодо визначення митної вартості товарів порушені вимоги законодавства, оскільки відповідач визначив митну вартість товарів із застосуванням резервного методу, тоді як позивач діяв на підставі контракту, а тому митне оформлення товарів потрібно було визначити за ціною контракту. У зв'язку з цим позивач просить визнати не чинним зазначене рішення скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації. В якості правової підстави позовних вимог посилається на ст.ст. 49, 53, 55 Митного кодексу України. Враховуючи порушення відповідачем норм законодавства, позивач вважає протиправними дії Дніпропетровської митниці Міндоходів, у звязку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Представник відповідача надала пояснення аналогічні доводам викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Так позиція митного органу аргументовано правомірністю оскаржуваних рішень, мотивуючи наведене тим, що під час здійснення перевірки наданих позивачем до митного оформлення документів, посадовою особою митниці виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 Митного Кодексу України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані декларантом, що унеможливили обчислення митної вартості, заявленої Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг". Рішення про коригування митної вартості товарів митницею прийняті відповідно до норм чинного законодавства. Таким чином, відповідач вважає, що у митного органу відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, у звязку з чим рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, виходячи із системного аналізу положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ОСОБА_2 А01 №565170 Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі-ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», декларант, позивач) зареєстровано як юридичну особу Виконавчим комітетом Криворізької місткої ради Дніпропетровської області від 26.04.2001р.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 23.01.2012р. між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Компанією Dilmond Trade House Ltd (Кіпр) був укладений контракт купівлі-продажу за № 298 щодо поставки вогнетривкої продукції виробництва Китаю та/або Словаччини.

Відповідно до укладеного зовнішньоекономічного договору позивач придбаває товар за кількістю, асортиментом і вартістю, погодженими сторонами в додатках/специфікаціях до контракту, які становлять його невідємну частину.

Доповненням № 6 до Контракту № 298 від 23.01.2012 р. було внесено зміни до банківських реквізитів.

Згідно специфікації №20 від 08.04.2014р. до Контракту, товаром є периклазовуглецеві брикети марки DТ-6Н загальною вагою 930,00 тонн, ціна за 1 тону 434,00 дол. США.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: «невипалені периклазовуглецеві вироби у вигляді брикетів, формовані, прямокутної форми 300х150х90, що містять магнезит: марки DT-6H. Брикети виробляються на основі периклаза та графіту (вміст MGO не менше 78%, вміст С не менше 6%) шляхом змішування підготовлених сировинних компонентів, гарячого пресування при температурі 200-250 град.С, з послідуюним охолодженням у природніх умовах, тип зв 'язки - органічна. Вміст MGO: 83,02%; С: 6,85%, вогнетривкість не менше 1650град.С. Вироби застосовуються для ремонту футерування кисневого конвертору методом підварки. Виробництво компанії «Northern Refractories Resources Development Co. Limited, Китай», який надійшов партіями по 307 384 кг кожна, позивачем подано до органу доходів і зборів вантажні митні декларації (далі-МД) № 110050001/2014/3039 від 07 травня 2014р. та № 110050001/2014/3072 від 08 травня 2014р., в яких декларантом визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору.

Даний Товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту №298 від 23.01.2012р., доповнень №6 від 15.04.2013р., №7 від 31.10.2013р. та специфікації №20 від 08.04.2014р., укладеного, між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та фірмою «Dalmond Trage House Ltd» (Кіпр), на умовах DAP - м.Кривий Ріг.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надано до митного органу наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт № 298 від 23.01.2012 р.;

- доповнення № 6 від 15.04.2013 р. до контракту;

- доповнення № 7 від 31.10.2013 р. до контракту;

- специфікація № 20 від 08.04.2014 р. до контракту;

- коносаменти № ВSSНА10057 від 04.03.2014 р. та № ВSSНА10068 від 17.03.2014 р.;

- залізничні накладні №№ 42233924, 42233932, 42233882 та 42233908 від 03.05.2014 р.;

- пакувальні листи б/н від 20.02.2014 р. та від 10.03.2014 р.;

- сертифікати якості б/н від 25.02.2014 р. та від 03.05.2014 р.;

- сертифікати походження № G50008 від 07.03.2014 р. та №G50007 від 10.03.2014 р.;

- рахунки-фактури (інвойс) № 298-80076258 від 20.02.2014 р. та № 298-80076259 від 10.03.2014 р.

- інші некласифіковані документи: лист № 013-1/2705/DTH13 від 27.05.2013 р., лист підприємства № 013ТО/0805 від 08.05.2014 р. повідомлення декларанта № 233 від 08.05.2014 р.

Так, митна вартість товару заявлена ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг у відповідності до ст. 58 Митного кодексу України - за ціною договору (основний метод), а саме: 0,434 доларів США за 1 кг (4,98 грн/кг), зокрема:

- заявлена декларантом митна вартість товару по вантажній митній декларації №110050001/2014/3039 від 07 травня 2014 р. у відповідності до інвойсу № 298-80076258 від 20 лютого 2014 р. склала 131 399, 58 доларів США, що виходячи з офіційного курсу Національного банку України, який станом на момент подання декларації становив 11,469576 грн. за 1 долар США, в національній валюті склала 1 507 097, 47 грн.;

- заявлена декларантом митна вартість товару по вантажній митній декларації № 110050001/2014/3072 від 08 травня 2014 р. у відповідності до інвойсу № 298-80076259 від 10 березня 2014 р. склала 131 399, 58 доларів США, що виходячи з офіційного курсу Національного банку України, який станом на момент подання декларації становив 11,651347 грн. за 1 долар США, в національній валюті склала 1 530 982,10 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки заявлених декларантом за електронною митною декларацією № 110050001/2014/3039 від 07.05.2014 р. відомостей щодо товару вогнетривка продукція і сировина, ввезеного за контрактом № 298 про поставку вогнетривкої продукції від 23.01.2012 р., автоматизованою системою управління ризиками сформовано обов'язкові форми контролю: Контроль правильності визначення митної вартості товарів. Заявлена вартість товару нижча, ніж при попередньому митному оформлені такого товару особою.

За даними перевірки надані документи містили розбіжності, а саме: в рахунку-інвойсі №298-80076258 від 20.02.2014 р., який видано продавцем як підстава для здійснення поставки товару та його подальшої оплати, зазначено контракт № 298 від 23.01.2012 р., а також специфікацією № 20, проте дана специфікація підписана лише 08.04.2014 р., що не кореспондується із датою підписання рахунку-інвойсу № 298-80076258; в гр.10 наданого сертифікату про погодження товару № G50008 від 07.03.2014 р. зазначено, що рахунок № 298-80076258 виданого 07.03.2014 р., відповідно до п.11.2 контракту за 3 дні до прибуття товару на станцію призначення покупець повинен одержати від продавця серед іншого експортну вантажну митну декларацію, що не була надана до митного контролю та митного оформлення.

За результатами розгляду документів та відомостей, поданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних партій товару посадовою особою митниці сформовано вимогу щодо надання додаткових документів за переліком згідно статті 53 Кодексу, про що надіслано відповідне електронне повідомлення декларанту.

ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг електронним повідомленням № 233-350 від 08.05.2014р. для додаткового підтвердження заявленої митної вартості були надані Митниці додаткові пояснення, із наданням додаткових документів, у тому числі:

- лист ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг від 06.02.2014 р.;

- лист DALMOND TRADE HOUSE LIMITED № 003/0702/DТН від 07.02.2014 р.;

- лист DALMOND TRADE HOUSE LIMITED № 023/0805/DТН від 08.05.2014 р.

За результатами розгляду документів, надісланих електронним повідомленням № 233-350 від 08.05.2014 р. додаткових документів посадовою особою митниці надіслано декларанту повідомлення, в якому зазначено про необхідність надання договору із третіми особами, повязаними із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються; належне переведення всіх граф та назв ВМД країн експорту №82059832 від 27.02.2014 р.

У відповідь на яке ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» електронним повідомленням № 233-355 від 13.05.2014 р. для додаткового підтвердження заявленої митної вартості були надані Дніпропетровській митниці Міндоходів додаткові пояснення.

Також за результатами перевірки заявлених декларантом за електронною митною декларацією № 110050001/2014/3072 від 08.05.2014 р. документів посадовою особою митниці було виявлено аналогічні зазначеним вище розбіжностям наданих документів та зазначено про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару.

ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» електронним повідомленням № 233-352 від 08.05.2014 р. для додаткового підтвердження заявленої митної вартості були надані Митниці додаткові пояснення, із наданням додаткових документів, у тому числі:

- лист ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг від 06.02.2014 р.;

- лист DALMOND TRADE HOUSE LIMITED № 003/0702/DТН від 07.02.2014 р.

13.05.2014р. Дніпропетровською митницею Міндоходів було прийнято рішення №110000003/2014/000015/2 про коригування митної вартості товарів, яким здійснено коригування митної вартості товару з 0,434 дол. США за кг. на 1,184 дол. США за кг.

Митну вартість товару за даним рішенням скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2г- резервний метод, згідно з яким митна вартість ґрунтується на раніше визнаній митним органом вартості товару за митною декларацією № 702020001/2014/003292 від 09.04.2014 р.

Також, Дніпропетровською митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110050001/2014/00016 за митною декларацією № 110050001/2014/3039 від 07.05.2014 р. з таких причин: по товару за цією МД з використанням другорядного методу 2ґ) згідно з положеннями ст. 55, 64 Митного кодексу України винесено Рішення про коригування заявленої митної вартості товару №110000003/2014/000015/2 від 03.05.2014 р..

13.05.2014р. Дніпропетровською митницею Міндоходів було прийнято рішення №110000003/2014/000016/2 про коригування митної вартості товарів, яким здійснено коригування митної вартості товару з 0,434 дол. США за кг. на 1,184 дол. США за кг.

Митну вартість товару за даним рішенням скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2г- резервний метод, згідно з яким митна вартість ґрунтується на раніше визнаній митним органом вартості товару за митною декларацією № 702020001/2014/003292 від 09.04.2014 р.

Відповідачем винесено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110050001/2014/00017 за митною декларацією № 110050001/2014/3072 від 08.05.2014 р. з таких причин: по товару за цією МД з використанням другорядного методу 2ґ) згідно з положеннями ст. 55, 64 Митного кодексу України винесено Рішення про коригування заявленої митної вартості товару № 110000003/2014/000016/2 від 03.05.2014р..

Так, зі змісту оскаржуваних рішень контролюючого органу вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), оскільки документи, які подані до митного оформлення для підтвердження митної вартості товару відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, а саме: в інвойсі № 298-80076258 від 20 лютого 2014 року, який видано продавцем як підстава для здійснення поставки товару та його подальшої оплати, зазначено контракт № 298 від 23 січня 2012 року, а також специфікацію № 20, проте дана специфікація підписана лише 08 квітня 2014 року, що не кореспондується із датою підписання інвойсу № 298-80076258, а у графі 10 наданого сертифікату про погодження товару №G50008 від 07.03.2014 р. зазначено, що рахунок-фактуру № 298-80076258 видано 07 березня 2014 року.

Також органом доходів і зборів в оскаржуваних рішеннях вказано, що надана сканована копія декларації країни відправлення не задовольняє вимоги щодо повноти та достовірності наданої інформації, оскільки з тексту даного документу, складеного китайською мовою неможливо зясувати відправника та одержувача товару, а також підстави для проведення зовнішньоекономічної операції, а вбачаються лише умови поставки FOB, що не відповідають заявленим DAP м.Кривий Ріг.

Не погодившись із позицією митного органу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України (надалі в редакції чинній на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин) - митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 264 Митного кодексу України, митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобовязані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно із статтею 53 Митного кодексу України - у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст.53 Митного кодексу України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товару, яким, зокрема, є:

декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Так, з аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України декларант використовує якщо відповідні відомості є достовірними.

В силу приписів частини третьої статті 53 Митного кодексу України - у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна - ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Під «дійсною вартістю», відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною ОСОБА_1 України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.

Примітками до п.2 статті VII «Оцінка товару для митних цілей» Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) визначено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Відповідно до ст. 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і Зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

За нормою ч. 1 ст. 320 Митного кодексу України - форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

На підставі положень п.1 ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України відповідачем здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Автоматизованою системою аналізу ризиків (АСАУР) по товару, задекларованому за МД №110050001/2014/003039 від 07.05.2014р. та №110050001/2014/003072 від 08.05.2014р. було визначено обов'язкову форму контролю «Контроль правильності митної вартості товарів. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів».

Так, за результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД №110050001/2014/003039 від 07.05.2014р., проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України фахівцями Дніпропетровської митниці Міндоходів було виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей.

Так, митним органом встановлено, що в рахунку-інвойсі №298-80076258 від 20.02.2014р., який було видано фірмою-продавцем «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED» (Кіпр), як підстава для здійснення поставки товару та його подальшої оплати, зазначено контракт №298 від 23.01.2012р., укладений між ПАТ «ОСОБА_5 Кривий Ріг» та фірмою «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED», а також специфікацію №20. Разом з тим дана специфікація була підписана лише 08.04.2014р., що не кореспондується з датою складання рахунку-інвойсу №298-80076258 від 20.02.2014р.

При цьому, в гр. 10 наданого до митниці сертифікату про походження товару №G 50008 (AQSIQ132617853) від 07.03.2014р. зазначено, що рахунок №298-80076258 видано 07.03.2014р., що також не відповідає фактичній даті рахунку-інвойсу від 20.02.2014р.

Окрім того, у відповідності до п.11.2 контракту №298 від 23.01.2012р. - за 3 дні до прибуття товару на станцію призначення Покупець повинен одержати від продавця серед іншого і експортну вантажну митну декларацію.

Водночас, відповідач зауважив, що даний документ до митного контролю та митного оформлення декларантом не надавався.

Згідно з ч. 3 ст. 337 Митного кодексу України посадовою особою митниці було проведено контроль співставлення - порівняння заявленої митної вартості Товару - 0,434 доларів США/кг (4,98 грн/кг) із даними, які містяться в електронній копії МД №702020001/2014/003292 від 09.04.2014р., за якою ідентичний товар оформлений за ціною - 1, 184 дол.США/кг (13,58 грн./кг).

Вищенаведене свідчить про наявність в органу доходів та зборів під час здійснення митного контролю достатніх підстав для запиту у декларанта додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

На момент митного контролю та митного оформлення, посадовою особою митниці з урахуванням положень ст. 53 Митного кодексу України 18.04.2013р. декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості за МД №110050001/2014/003039, з відповідним обґрунтуванням вищезазначених підстав для запиту додаткових документів, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою,

контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі л платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) копію митної декларації країни відправлення;

4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того, відповідно до п.6. ст.53 Митного кодексу України, митний орган також повідомив декларанта позивача про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 4 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 та 60 цього Кодексу.

Під час консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому, ч.5, ч. 6 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

З матеріалів справи вбачається, що декларант позивача електронним повідомленням №233-350 від 08.05.2014р. надав до митного органу наступні додаткові документи:

- копія листа Позивача б/н від 06.02.2014р.;

- копія листа фірми «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED» №003/0702/DTH від 07.02.2014р.;

- копія листа фірми «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED» №023/0805/DTH від 08.05.2014р.;

- сканована копія декларації країни відправлення №82059832 від 27.02.2014р. (без перекладу).

Отже, між декларантом позивача та фахівцями Дніпропетровської митниці Міндоходів проводилась процедура консультацій, тобто обмін наявною інформацією, в усному та електронному порядку, про що свідчать електронні повідомлення та дані гр. 33 оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товару.

В рамках проведення консультацій щодо обраного декларантом методу визначення митної вартості, а також у відповідь на електронне повідомлення декларанта відповідачем повідомленням №50581 від 08.05.2014р. було направлено інформацію щодо результатів розгляду наданих додаткових документів та надання пояснень з приводу затребуваних документів.

Так, відповідачем зазначено, що відповідно до наданого для митного контролю та митного оформлення сертифікату якості від 25.02.2014р., пакувального листа від 20.02.2014р. виробником та продавцем товару є фірма «NORTHERN REFRACTORIES RESOURCES DEVELOPMENT GO.LIMITED» (Китай), постачальником-вантажовідправником товару виступає інша фірма «LIAONING SANCAI IMPORT AND EXPORT CO.LTD» (Китай), покупцем є «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED)) (Кіпр), отримувач вантажу є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

При цьому, рахунку-інвойсі позивача за №298-80076258 від 20.02.2014 року також зазначено фірму «LIAONING SANCAI IMPORT AND EXPORT CO.LTD» (Китай) у якості постачальника-вантажовідправника товару, в той час як зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу митної продукції за №298 від 23.01.2012р. укладено між «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED» (Кіпр) та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Отже, вищенаведене свідчить, що даній поставці передувала попередня закупівля компанією «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED» (Кіпр) продукції фірми «NORTHERN REFRACTORIES RESOURCES DEVELOPMENT GO.LIMITED» (Китай) з подальшим перепродажем для позивача.

На підставі вищевикладеного органом доходів і зборів було затребувано, зокрема:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом).

Слід зауважити, що митним органом при дослідженні наданих декларантом було виявлено, що у коносаменті №BSSHA10057 від 04.03.2014р., а також у сертифікаті про походження товару№G50008 (AQSIQ132617853) від 07.03.2014р. серед іншого є посилання і на контракт №0188 від 13.01.2010р., який не є контрактом даної зовнішньоекономічної поставки.

Надана декларантом до органу доходів та зборів сканована копія декларації країни відправлення не задовольняла вимоги щодо повноти та достовірності наданої інформації, оскільки з тексту даного документу, складеного китайською мовою, відповідачу було неможливо з'ясувати відправника та одержувача товару, а також підстави для проведення зовнішньоекономічної операції, а вбачалося лише умови поставки (FOB), що не відповідають заявленим у зовнішньоекономічному контракті з купівлі-продажу митної продукції за №298 від 23.01.2012р (DAP - м.Кривий Ріг).

Така відмінність в умовах поставки, за якими фактично здійснювалась поставка товару, з умовами, заявленими декларантом, зумовила необхідність перевірки числових значень не просто заявленої митної вартості товару, а її складових, передбачених ч.10 ст.58 Митного кодексу України.

Статтею 254 Митного кодексу України, передбачено, що органи доходів і зборів можуть вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Зважаючи на вищезазначене, відповідачем повідомлено декларанта про необхідність подання ним належного та повного перекладу всіх граф та назв декларації країни експорту №82059832 від 27.02.2014р.

Наданий лист продавця від фірми «DALMOND TRADE HOUSE LIMITED» (Кіпр) №023/0805/DTH14 від 08.05.2014р., на думку митного органу, не може розглядатись як підтвердження щодо помилки в даті укладання рахунку, зазначеної в гр. 10 сертифікату про походження товару №G50008 (AQSIQ132617853) від 07.03.2014р., оскільки даний документ було видано Торгово-промисловою палатою КНР на підставі документів, одержаних від вантажовідправника (виробника).

Також, відповідач зауважив, що в даному листі зазначено, що в сертифікаті було помилково зазначено дату 28.02.2014р., що не відповідає дійсності, оскільки у сертифікаті зазначено, що рахунок видано 07.03.2014р.

Отже, виявлені розбіжності та зазначений лист надають підстави вважати, що під одним номером №298-80076258 видано одночасно три рахунка - інвойса від 20.02.2014р., від 07.03.2014р. та від 28.02.2014р., що не спростовано позивачем в ході розгляду даної справи.

Частиною 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Рахунок-фактура (інвойс) є обов'язковим документом, що підтверджує митну вартість товару відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Отже, всі виявлені розбіжності щодо дати його укладання, «до» та «після» подання декларантом додаткових документів, свідчать про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.

Декларантом, електронним повідомленням №233-355 від 13.05.2014 року, було заявлено про неможливість надання інших додаткових документів протягом строку встановленого Митним кодексом України із проханням у відповідно до п.6 ч.2 ст.255 Митного кодексу України завершити митне оформлення товару.

Надалі за результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД №110050001/2014/003072 від 08.05.2014р., проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України окрім ідентичних розбіжностей як і в документах поданих за МД №110050001/2014/003039 від 07.05.2014р., фахівцями Дніпропетровської митниці Міндоходів було виявлено наступні розбіжності.

Відповідно до п.2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012р. №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012р. за N1360/21672 правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до статті 254 Митного кодексу України, засвідчується шляхом вчинення напису „Перекладено вірно".

Зазначена інформація відсутня у наданому перекладі.

На думку відповідача, надана до митного оформлення сканована копія декларації країни відправлення від 13.03.14 №02166820 від 13.03.2014р. не задовольняє вимоги щодо повноти та достовірності наданої інформації, оскільки з тексту даного документу, складеного китайською мовою, неможливо ідентифікувати відправника та одержувача товару, товар, а також підстави для проведення зовнішньоекономічної операції.

У наданому перекладі можливо ідентифікувати, що поставка здійснювалась на умовах FOB від порту Шэньян, в той час як у коносаменті № BSSHA10068 від 17.03.2014р. портом відправлення зазначено порт ОСОБА_6 (Китай), який також вказано і в гр. 3 сертифікату походження товару №G50007 (AQSIQ132617854) від 10.03.2014р.

Відповідно до п.4.3 специфікації №20 від 08.04.2014р. до контракту купівлі-продажу №298 від 23.01.2012р. зазначено, що товар може бути відвантажено з портів Шанхай або ОСОБА_6 (Китай).

Також, судом встановлено, що відповідач електронним повідомленням №50758 від 12.05.2014р. повідомив декларанта, що як згідно з наданою копією декларації країни відправлення №02166820 від 13.03.2014р., ціна оцінюваного товару становить 0,2800 дол.США/кг на умовах поставки FOB (Китай), так і ціна минулорічної поставки цього ж товару, за цим же контрактом становила 0,2800 дол.США/кг на умовах поставки FOB ОСОБА_6, про що свідчить копія декларації країни відправлення за №0257449 від 14.03.2013р., яка надана декларантом при митному оформленні товару за ЕМД №110050001/2013/007628 від 28.05.2013р. (копія якої наявна у в матеріалах справи).

Тобто, наведене свідчить, що посилання декларанта у своєму повідомленні №233-350 від 08.05.2014р. на падіння рівня цін на товар на світовому ринку є недостовірними та не підтвердженими.

При перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується включення всіх складових митної вартості.

На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою, та чинні з 01.01.2011р., умови поставки FOB „франкоборт" означають, що продавець здійснив поставку, ч коли товар перейшов через поручні судна р порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту всі витрати (у тому числі транспортування вантажу морем до місця призначення) і ризики втрати або пошкодження товару покладаються на покупця. За умовами терміну FOB на продавця покладаються обов'язки з митного очищення товару для експорту і всі витрати до перетину товаром поручнів борта судна в порту країни-експортера, а також витрати із завантаження товарів на судно. До складових митної вартості товару належать фактурна вартість товару, витрати на страхування, фрахт судна.

При умовах поставки DAP (умови поставки відповідно п.4.1 до специфікації №20 від 08.04.2014р.) продавець зобов'язаний забезпечити перевезення товару до погодженого сторонами місця не розвантажуючи товар. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару та транспортні витрати.

Зважаючи на викладене, митний орган дійшов до висновку про можливе невключення декларантом складових митної вартості при формуванні ціни на оцінюваний товар.

Згідно з положеннями п.2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012р. №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012р. за N1360/21672, відповідно до якого правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до статті 254 Митного кодексу України, засвідчується шляхом вчинення напису „Перекладено вірно".

При цьому, наданий декларантом переклад митної декларації країни відправлення не оформлений у відповідності до вищезазначених вимог.

Окрім того, відповідач зауважив, що надана при здійнсенні митного контролю сканована копія декларації країни відправлення №02166820 від 13.03.2014р. та переклад лише граф бланку декларації, тобто без перекладу змісту інформації, що міститься у кожній її графі.

Наведене не задовольняє вимоги щодо повноти та достовірності наданої інформації, оскільки з тексту даного документу, складеного китайською мовою, неможливо ідентифікувати відправника та одержувача товару, назву товару, а також підстави для проведення зовнішньоекономічної операції.

Натомість, на підставі наданого перекладу можливо ідентифікувати інформацію, яка вказує на невідповідність фактичним обставинам даних, заявлених декларантом, а саме:

-в графі «№ контракта» зазначений контракт №20140228, що не відповідає реквізитам зовнішньоекономічного контракту №298, а також контракту з третіми особами №N0188 від 13.01.2010р., зазначеному в сертифікаті походження товару №G50007 (AQSIQ132617854) від 10.03.2014р.;

-в графах «условия сделки» «китайская станция отправления» зазначено, що поставка здійснювалась на умовах FOB від порту Шэньян, в той час як у коносаменті № BSSHA10068 від 17.03.2014р. портом відправлення зазначено порт ОСОБА_6 (Китай). ОСОБА_6 також зазначено і в гр. 3 сертифікату походження товару №G50007 (AQSTQ132617854) від 10.03.2014р.

Відповідно до п.4.3 специфікації №20 від 08.04.2014р. до зовнішньоекономічного контракту №298 від 23.01.2012р. зазначено, що товар може бути відвантажено з портів Шанхай або ОСОБА_6 (Китай), а щодо порту Шэньян у специфікації інформація відсутня.

Митна декларація країни відправлення є документом, який містить інформацію про фактичні умови поставки товару.

Водночас, у даному випадку заявлені декларантом дані на підставі наданих відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документів є зовсім іншими, ніж умови за якими фактично здійснювалась поставка, оскільки умови поставки, зазначені в контракті та специфікації до нього не відповідають фактичним умовам, за якими здійснювалась поставка товару, заявленого до митного оформлення.

Крім того, відповідачем в електронному повідомленні було надано ідентичні пояснення причин за яких запитуються додаткові документи.

Керуючись приписами ч. 3 ст. 337 Митного кодексу України посадовою особою митниці було проведено контроль співставлення - порівняння заявленої митної вартості Товару - 0,434 доларів США/кг (4,98 грн/кг) із даними, які містяться в електронній копії МД №702020001/2014/003292 від 09.04.2014р., за якою ідентичний товар оформлений за ціною - 1, 184 доларів США/кг (13,58 грн./кг).

Таким чином, у Відповідача при здійсненні митного контролю були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

На момент митного контролю та митного оформлення, посадовою особою митниці з урахуванням положень ст. 53 Митного кодексу України 18.04.2013р. декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості за МД №110050001/2014/003072, з відповідним обґрунтуванням вищезазначених підстав для запиту додаткових документів, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені

спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій

про вартість товару або сировини;

5) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

6) у разі якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім зазначеного, відповідно до п..6. ст.53 Митного кодексу України, відповідач повідомив декларанта позивача про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Водночас, декларантом електронним повідомленням №233-356 від 13.05.2014р. до митного органу заявлено про неможливість надання інших додаткових документів протягом строку встановленого Митним кодексом України та прохання відповідно до п.6 ч.2 ст.255 Митного кодексу України завершити митне оформлення.

Вищезазначені результати проведеної перевірки наданих до митного оформлення документів та відомостей свідчать про те, що заявлена декларантом Позивача митна вартість товару не ґрунтується на дійсній вартості товару згідно з вимогами вищезазначених норм матеріального права.

Відповідно до п.2 ч.б ст.54 Митного кодексу України - митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Отже, вищевикладні обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування Дніпропетровською митницею Міндоходів методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів.

Приписами статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України - орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України - рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Так, судом встановлено, що у зв'язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів заявлених за МД №110050001/2014/003039 від 07.05.2014р. та №110050001/2014/003072 від 08.05.2014р. фахівцями Дніпропетровської митниці Міндоходів було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.

Відповідач стверджує, що у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, оформлених за ціною договору і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 Митного кодексу України та ч. 1 ст.60 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.59 Митного кодексу України при застосуванні методу 2 «а» за ціною договору щодо ідентичних товарів визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Відповідно до ч.2 ст. 60 Митного кодексу України - під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Так, у митниці була наявна інформація про вартість прийняту митним органом ідентичного товару, оформленого за МД №702020001/2014/003292 від 09.04.2014р., проте даний товар оформлено не за ціною договору, а за резервним методом, що виключає можливість застосування методу 2 «а» та 2 «б».

Методи на основі віднімання та додавання вартості, передбачені ст. 62 Митного кодексу України та ст. 63 Митного кодексу України неможливо було застосувати у. зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів.

Відсутність необхідної інформації та документів підтверджується матеріалами справи, виходячи із вимог ст. 62 Митного кодексу України і ст. 63 Митного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України, митна вартість, визначена за резервним методом повинна грунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Підсумовуючи наведене, суд доходить до висновку, що посадові особи митного органу при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні оскаржуваної картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що свідчить про відсутність у суду підстав для визнання оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару протиправними та їх скасування.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не було надано належних та достатніх доказів щодо неправомірності та необґрунтованості оскаржуваних рішень митного органу щодо коригування митної вартості товару.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів (правонаступник Дніпропетровська митниця ДФС) про коригування митної вартості товарів №110000003/2014/000015/2 від 13.05.2014 р. та № 110000003/2014/000016/2 від 13.05.2014 р. - прийняті на підставі, та у межах повноважень, що передбачені діючими нормативно-правовими актами, у звязку з чим підстави для скасування даних рішень відсутні.

З огляду на вищевикладене, позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №110000003/2014/000015/2 від 13.05.2014 р. та № 110000003/2014/000016/2 від 13.05.2014 р. - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2016 року

Суддя ОСОБА_1