Справа № 826/21690/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Сорочка Є.О. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Донецькій області (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 1 879,98 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, податковий борг відповідача виник на підставі самостійно нарахованих податкових зобов'язань у розмірі 1 879,98 грн., відповідно до поданої до контролюючого органу податкової декларації № від 19.02.2015 р. з терміном сплати податкових зобов'язань 30.07.2015 р.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 р. № 107 ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням від 28.02.2014 р. №9 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення ПАТ «Брокбізнесбанк» (, МФО 300249, місцезнаходження: 03057, м. Київ, пр-т Перемоги, 41) з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

10.06.2014 р. Правлінням Національного банку України було прийнято постанову №339 про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Брокбізнесбанк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 р. №45 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» призначено Куреного О.В на період з 11.06.2014 р. по 10.06.2015 р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 р. №103 було продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» строком на 1 рік також продовжено строки повноважень Куреного О.В., як уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» строком на 1 рік.

Пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України передбачено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Згідно з частиною третьою статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, законом встановлено певний порядок задоволення вимог кредиторів після початку ліквідаційної процедури, яким встановлено визначений строк для їх пред'явлення та черговість задоволення.

Разом з тим, ч. 4, 8 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що питання стягнення з відповідача заборгованості зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1 879,98 грн., може бути вирішене лише шляхом розгляду заяви про включення до реєстру кредиторів.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача коштів за податковим боргом у сумі 1 879,98 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Оксененко О.М.