Справа № 823/1260/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року справа № 823/1260/16

м. Черкаси

11 год. 37 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

секретаря Тараненка М.О.,

за участю представника позивача ПП Алміна-М - ОСОБА_1 (за довіренстю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства Алміна-М до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося приватне підприємство Алміна-М, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2016 № НОМЕР_1, яким приватному підприємству Алміна-М визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, у сумі 26 700,48грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що 12.04.2016 Черкаською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким ПП Алміна-М визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки в сумі 26 700, 48грн. Зазначене податкове зобовязання встановлено відповідачем на підставі рішення Геронимівської сільської ради від 14.07.2015 № 57-5/VI Про встановлення ставок місцевих податків і зборів та затвердження відповідного Положення на 2016 рік, яким затверджено ставки місцевих податків та зборів за відповідний рік та на визначеній території, зокрема, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Позивач наголосив, що Геронимівська сільська рада в порушення п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, а також ч.5 ст.12 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності офіційно не оприлюднила вищевказане рішення, в звязку з чим останнє, у відповідності до ст.57 Конституції України є нечинним, а отже прийняте Черкаською ОДПІ оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, в звязку з чим підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до зали судового засідання не прибув, заявою від 10.05.2017 проти задоволення позовних вимог заперечив та просив проводити розгляд справи за його відсутності. В наданому запереченні наголосив, що на час прийняття оскаржуваного ППР рішення Геронимівської сільської ради від 14.07.2015 № 57-5/VI Про встановлення ставок місцевих податків і зборів та затвердження відповідного Положення на 2016 рік не оскаржувалося та скасовано не було, а тому у відповідності до ст.144 Конституції України було обовязковим до виконання на відповідній території. Оскільки ст.19 Конституції України передбачений обовязок органів державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, то оскаржуване рішення, яким ПП Алміна-М визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки в сумі 26 700, 48грн. є правомірним, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приватне підприємство Алміна-М зареєстроване юридичною особою 06.05.2003, за ідентифікаційним кодом 21354966 та перебуває на обліку в ДПІ у Черкаському районі.

Матеріалами справи встановлено, що Черкаською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ПП Алміна-М за 2016 рік, за результатами якої складено акт від 18.03.2016 № 132/23-25-13-008/21354966, висновками якого встановлено заниження суми податкових зобовязань, заявлених в податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на 21 360,38грн. (за нерухоме майно зазначене у вищевказаній декларації загальною площею 1550,10кв.м.).

На підставі висновків зазначеного акту перевірки Черкаською ОДПІ 12.04.2016 винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким ПП Алміна-М визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки на загальну суму 26 700,48грн. (21 360,38грн. основний платіж + 5 340,10грн. штрафні санкції).

Зазначене повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Черкаській області та до ДФС України, які своїми рішеннями від 23.06.2016 та від 29.08.2016 скарги позивача залишили без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним та таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства, ПП Алміна-М звернулось з відповідним позовом до суду за захистом порушених прав та інтересів зі сторони субєкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким викладено в новій редакції ст.266 Податкового кодексу України (надалі ПК України).

Згідно з п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В розумінні п.п.266.2.1. п.266.2. ст.266 ПК України, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У відповідності до п.п.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, як визначено п.п.266.3.3 п.266.3 ст.266 ПК України, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

Підпунктом 266.5.1. п.266.5. ст.266 ПК України визначено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з п.п.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально (п.п.266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України).

Підпунктом 266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України, передбачено, що податкове зобов'язання за звітний рік, з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Суд встановив, що рішенням Геронимівської сільської ради від 14.07.2015 № 57-5/VI Про встановлення ставок місцевих податків і зборів та затвердження відповідного Положення на 2016 рік затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке перебуває у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 1% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування (п.5.2 Положення про місцеві податки), що становить 13,78грн. (1 378,00грн. х 1%).

З наведених норм ПК України вбачається, що позивач, як власник нежитлового приміщення був зобовязаний сплатити податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки в сумі 21 360,38грн. (1550,10кв.м. х 13,78грн.), в обовязковому порядку.

Твердження представника позивача, що Геронимівська сільська рада в порушення п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, а також ч.5 ст.12 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності офіційно не оприлюднила своє рішення від 14.07.2015 № 57-5/VI Про встановлення ставок місцевих податків і зборів та затвердження відповідного Положення на 2016 рік, в звязку з чим останнє, у відповідності до ст.57 Конституції України є нечинним, а отже прийняте Черкаською ОДПІ оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню суд сприймає критично та зазначає, що при прийнятті оскаржуваного ППР відповідач керувався виключно нормами Податкового кодексу України та не мав інших повноважень, окрім як нараховувати податок на нерухоме майно відповідно до наведених вище вимог.

Водночас суд наголошує, що ч.1 ст.72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд зясував, що ПП Алміна-М звернулось з позовом в Черкаський районний суд Черкаської області до Геронимівської сільської ради про визнання нечинним та скасування п.5.2 Положення Про податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, затвердженого рішенням Геронимівської сільської ради від 14.07.2015 № 57-5/VI (справа № 707/2239/16-а).

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2016 у справі № 707/2239/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 в задоволенні позову ПП Алміна-М відмовлено повністю.

Погоджуючись з доводами суду першої інстанції Київський апеляційний адміністративний суд в своєму рішенні зазначив, що зміст п. 5.2 вищевказаного Положення не суперечить нормам чинного законодавства та є таким, що прийнятий уповноваженим суб'єктом. Крім цього наголосив, що Геронимівською сільською радою було повідомлено про розроблений проект рішення за півтора місяця до його затвердження у газеті «Сільські обрії», випуск №21 від 29.05.2015 р. Оприлюднення рішення відбулося шляхом розміщення оголошення на інформаційному стенді Геронимівської сільської ради, що не оскаржується сторонами.

В своєму рішенні суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що відповідно до п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Статтею 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» визначається основний спосіб офіційного оприлюднення - через друковані засоби масової інформації. В той же час статтею 14 цього Закону встановлюється, що регуляторні органи публікують інформацію про здійснення регуляторної діяльності в друкованих засобах масової інформації й/або розміщують на офіційних сторінках у мережі Інтернет, або оприлюднюють в інший спосіб, у тому числі через телебачення й радіо. Тобто, законодавець дає регуляторному органу право самостійного вибору способу оприлюднення. Разом з тим, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що абз. 2 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. №71-VIII встановлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад по встановленню місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Крім того, згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 р. №909-VIII установлено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Аналіз вищевказаного дає суду підстави зробити висновок, що в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача про незаконність податкового повідомлення-рішення Черкаської ОСОБА_2 у Черкаській області від 12.04.2016 № НОМЕР_1, яким ПП Алміна-М визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, у сумі 26 700,48грн. При цьому, відповідачем доведено законність вказаного рішення.

В силу положень частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ПП Алміна-М є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а також відсутні підстави для присудження на користь позивача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

постанова виготовлена в повному обсязі 29.05.2017 року