Справа № 243/5865/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 травня 2017 року справа №243/5865/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Васильєвої І.А., Василенко Л.А., Ястребової Л.В.,

Секретаря судового засідання: Терзі Д.А.,

Позивача ОСОБА_1,

Представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2016 року по справі № 243/5865/16-а за позовом ОСОБА_1 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов'янського міськрайонного суду Донецької області перебувала адміністративна справа № 243/5865/16-а за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Л.) до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління, Словянське УПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії (арк. справи 1-6).

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2016 року адміністративний позов задоволений частково (арк. справи 36-39).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління (далі апелянт) звернулось до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з апеляційною скаргою на вищенаведену постанову суду першої інстанції разом з якою апелянт надіслав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши пропущений строк тим, що станом на час подання апеляційної скарги в управлінні були відсутні видатки для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, з урахуванням викладеного, з огляду на те, що управління з 01 січня 2017 року звільнені від сплати судового збору, апелянт просив суд визнати поважною причину пропуску строку звернення з апеляційною скаргою через викладені обставини та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції (арк. справи 45-46, 61).

Тобто як встановлено судом апеляційної інстанції, апелянт на обґрунтування поважності причин пропуску з серпня 2016 року строку звернення з апеляційної скаргою наполягав на відсутності в управлінні видатків для сплати судового збору, тому, скориставшись тим, що з 01 січня 2017 року управління звільнено від сплати судового збору, апелянт тільки 23 березня 2017 року звернувся вперше з апеляційною скаргою до суду, при цьому на підтвердження відсутності видатків та намагання останнього звернутись до вищестоящих органів для виділення додаткових асигнувань апелянт не надав суду жодних належних та допустимих документальних доказів.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу УПФУ залишено без руху та запропоновано апелянту вказати інші причини пропуску строку, якщо такі є, та надати докази, що підтверджують поважність причин, як того вимагають приписи ч.4 ст. 189 КАС України (арк. справи 57-58).

На виконання вимог ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, апелянтом 04 травня 2017 року подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій останній посилався на ті ж самі обставини щодо відсутності коштів для сплати судового збору, які підтвердив кошторисом управління на 2016 рік, проте суд звертає увагу, що такі обставини не є належними документальними доказами, що підтверджують поважність причин пропуску «з серпня 2016 року» строку звернення до суду з апеляційною скаргою, а підтверджують лише внутрішній кошторис управління з відповідними видатками, який був сформований станом на 28 березня 2016 року та не є підтвердженням намагання апелянта звернутись до вищестоящих органів для виділення додаткових асигнувань для сплати судового збору, а тому не приймається судом до уваги.

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься виконавчий лист від 23 серпня 2016 року про зобовязання управління здійснити позивачу перерахунок пенсії, призначеної на підставі ЗУ «Про прокуратуру» по даній справі, з відміткою про набрання рішенням суду першої інстанції законної сили 23 серпня 2016 року та відміткою державного виконавця «про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним повним виконанням рішення суду» (про що також містить постанова від 14 вересня 2016 року ВП № 52038386) (арк. справи 43, 44).

Тобто постанова суду першої інстанції у розумінні вимог статей 254, 258, 259 КАС України набрала законної сили 23 серпня 2016 року та є добровільно виконаною управлінням, що також не заперечувалось представником управління.

До того ж, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Таким чином, з метою захисту права позивача на справедливий судовий розгляд справи, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини від 29 січня 2016 року у справі «Устименко проти України» (далі Суд, Рішення відповідно), в якому Суд за наслідками звернення заявника дійшов висновку, що «...національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції», згідно з абзацом 2 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, з врахуванням позиції, викладеній в постанові Верховного суду України від 30 січня 2017 року по справі № 21-892а16, колегія суддів відмовляє в поновленні процесуального строку звернення з апеляційною скаргою, оскільки поважних причин для поновлення строку апеляційного оскарження апелянтом не наведено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 102, 109, 186, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2016 року по справі № 243/5865/16-а, - відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2016 року по справі № 243/5865/16-а.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі складена 29 травня 2017 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Л.А. Василенко

ОСОБА_2