Справа № 821/301/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р. Справа № 821/301/17

Категорія: 8.3.11 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1,

при секретарі Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 30.06.2016 №31345-13 Цюрупинської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000 грн..

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 30.06.2016 року №31345-13.

Стягнуто з Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак постанова суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником автомобіля BMW модель X5, реєстраційний номер НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 2993 куб. см, 2014 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ №000419 виданого центром ДАІ 8050.

Цюрупинською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області позивачу було нараховано транспортний податок з фізичних осіб згідно прийнятого 30 червня 2016 року податкового повідомлення-рішення № 31345-13, яким визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік у сумі 25000 грн. Відповідно до квитанції від 27.07.2016 року №0.0.591618587.1 ОСОБА_2 сплатив у повному обсязі, визначену йому податковим органом суму транспортного податку.

Однак, не погоджуючись з позицією податкового органу щодо нарахування йому транспортного податку згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган не правомірно нарахував позивачу суму транспортного податку, оскільки об'єктом оподаткування транспортним податком на 2016 рік були легкові автомобілі вартістю понад 1033500 грн. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем не надано суду доказів обґрунтованості та правомірності прийнятого ним рішення щодо оцінки автомобіля, що потягло за собою прийняття неправомірного податкового повідомлення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, нарахування позивачу спірним рішенням транспортного податку за 2016 рік в сумі 25 000 грн. було здійснено відповідачем на підставі положень пп.267.2.1 п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу України в редакції Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015 року №909-VIІI.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015 року №909-VIІI, положення якого набрали чинність з 01 січня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

До 2016 року пп.267.2.1 п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу України діяв в редакції Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи №71-VIII від 28 грудня 2014 року, та передбачав, що об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Отже, оскільки як вбачається з технічного паспорту на автомобіль, належний позивачу автомобіль марки BMW модель X5, реєстраційний номер НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 2993 куб. см, 2014 року випуску, то цей автомобіль не був об'єктом оподаткування транспортним податком до прийняття Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015 року №909-VIІI.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується на положеннях статті 4 Податкового кодексу України, за змістом якої податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.

Отже, податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Частиною 3 ст. 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що для застосування у 2016 році нового транспортного податку в редакції Закону України від 24 грудня 2015 року №909-VIІI, такий новий транспортний податок повинен був бути запроваджений Верховною Радою України до 01 липня 2015 року, а до 15 липня 2015 року місцеві ради повинні були прийняти та оприлюднити відповідні рішення про запровадження цього податку на своїй території.

Великокопанівською сільською радою прийнято рішення на шостій сесії сьомого скликання від 17 лютого 2016 року №135 "Про внесення змін до місцевих податків і зборів на 2016 рік" яким затверджено Положення про транспортний податок згідно додатку №3.

Оскільки цих вимог дотримано не було, то враховуючи положення пп.4.1.9 ст. 4, п.10.2 ст. 10, пп.12.3.4 ст. 12 Податкового кодексу України колегія суддів вважає, що у 2016 році нарахування зобовязань з транспортного податку з фізичних осіб повинно здійснюватись відповідно до вимог Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи №71-VIII від 28 грудня 2014 року, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

При вказаних обставинах, колегія суддів, також, вважає за доцільне здійснити посилання на Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Щокін проти України», яким висвітлено поняття втручання органу державної влади в майнові права особи в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Тобто, для позивача транспортний податок став новим введеним податком, про який платника слід повідомити не менше, аніж за півроку.

Отже, враховуючи те, що належний позивачу автомобіль у 2016 році не був об'єктом оподаткування транспортним податком на підставі п.267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, в редакції Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи №71-VIII від 28 грудня 2014 року, то спірним податковим повідомленням-рішенням №28507-23 позивачу неправомірно нарахована сума цього податку в розмірі 25 000 грн.

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта на те, що за Законом України від 24 грудня 2015 року №909-VIІІ новий податок не вводився, а лише вносились зміни до діючого транспортного податку, оскільки введені цим законом зміни повністю змінюють об'єкт оподаткування цим податком, а саме - замість легкових автомобілів до 5 років і з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. об'єктом оподаткування транспортним податком за цим законом стала нова категорія легкових автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, однак з помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року в частині підстав для задоволення адміністративного позову.

Разом з цим, зважаючи на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає вимоги Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області щодо віднесення судових витрат на рахунок позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, п.2 ч.1 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови апеляційного суду.

В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко