Справа № 686/25733/16-а
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

14 лютого 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника відповідача - Овчарук К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії

в с т а н о в и в:

В грудні місяці 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що з 2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» управлінням Пенсійного фонду у м. Хмельницькому йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 86% його місячної заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загально обов'язкове державне пенсійне страхування.

У листопаді місяці 2016 року він звернувся до військової прокуратури Західного регіону та отримав довідки за № 457 від 04.11.2016 року та № 18/2-233 вих. 16 від 25.11.2016 року щодо розміру заробітної плати посади військового прокурора відділу Львівського гарнізону станом на 15.12.2015 року та 03 серпня 2016 року, з якої він вийшов на пенсію.

14 грудня 2016 року управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому йому відмовлено у перерахунку раніше призначеної йому пенсії відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 86 % заробітної плати повідомило, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених цим законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає таку відмову незаконною, оскільки відповідно до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами додатково надані пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Закон передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Просить визнати дії незаконними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії в розмірі 90% його заробітної плати згідно довідки, починаючи з 01.12.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимального розміру.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до статті 86 пункту 20 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час така постанова КМ України про здійснення перерахунку відсутня.

Крім того, прикінцевими положеннями Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3558-УІ встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом достовірно установлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працював в органах військової прокуратури Західного регіону на посаді військового прокурора Львівського гарнізону та набув право на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з 2010 року та отримує пенсію у розмірі 86 % середнього заробітку з посади військового прокурора Львівського гарнізону.

Відповідно до довідок № 457 від 04.11.2016 року та довідок № 18/2-223 вих. 16 від 25.11.2016 року заробітна плата військового прокурора, полковника юстиції станом на 15 грудня 2015 року складає 25756,65 грн., а станом на 03 серпня 2016 року складає 31884,57 грн.

08 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування його пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», долучивши до заяви довідки про заробітну плату № 457 від 04.11.2016 року та № 18/2-223 вих. 16 від 25.11.2016 року.

14 грудня 2016 року за № 971/ш-12 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому у зв'язку із тим, що з 01.06.2015 року скасовані норми щодо призначення пенсії та перерахунку раніше призначених пенсій, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Вважаючи таку відмову неправомірною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України " Про прокуратуру " ( далі - Закон № 2377-ІV ( № 1789-XII ) та № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII ) і Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі - Порядок № 22-1 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Суд звертає увагу, що дана редакція Закону № 1789-ХІІ була чинною на час призначення пенсії позивачу у 2001 році.

Законом України № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-УІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з- якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011 положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-УІ.

У відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, положення яких - щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-УІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку, що внесені Законами № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законів № 3668-VІ і № 1166-VII не зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/6054/15.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної позивачеві пенсії у розмірі 86 відсотків від суми місячного чинного заробітку і при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники підвищення заробітної плати, які надані позивачем та підтверджені відповідними довідками, що встановлено судом.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Тому позовні вимоги про визнання дій управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому неправомірними та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому провести перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки прокуратури Хмельницької області від 05.04.2016 за № 18-290 вих. 16 у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 86% від заробітку - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Однак, такий перерахунок пенсії слід провести з часу звернення позивача про здійснення такого перерахунку - 08 грудня 2016 року.

Також, 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни в статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Наведені положення є імперативними та встановлюють обмеження в розмірі виплачуваної особі пенсії, неконституційними не визнавались та були чинними в період, за який судом задоволено позовні вимоги.

За таких обставин, відповідач повинен провести перерахунок і виплату пенсії позивачу в розмірі 86 % місячного заробітку, однак з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, позовні вимоги в частині проведення перерахунку пенсії без обмеження граничної суми пенсійної виплати задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 65-66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ст.ст. 158, 159, 161-163, 183-2, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 в розмірі 86 % заробітку.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 86 % заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області за № 18/2-223 вих. 16 від 25.11.2016 року з 08 грудня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551,2 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з часу його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя :