Справа № 813/432/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4751/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Самбірської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08 квітня 2016 року: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на загальну суму 14191,13 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - 11352,90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2838,23 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на загальну суму 170 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями - 170 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що до складу оподаткованого доходу повинна включатися лише анульована (прощена) кредитором сума основного боргу, оскільки проценти та пеня, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків у розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню згідно з абз."д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України та, відповідно, і не мають відображатись платником податків у податковій декларації про майновий стан та доходи платника. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові №21-1364а15 від 16 вересня 2015 року. Крім того, пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України передбачає, що до загального місячного (річгного) оподаткованого доходу не включаються суми процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором. Таким чином, податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на загальну суму 14191,13 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Також підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення № , оскільки штрафні санкції за неподання податкової декларації накладено неправомірно з огляду на відсутність обов'язку подання такої. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача - Попадюк Н.О. подала заперечення на апеляційну скаргу, у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 серпня 2008 року позивач та ПАТ "Універсал банк" уклали кредитний договір №CL73369 на суму 160000 грн., строком до 25 липня 2013 року.

26 травня 2014 року сторони уклали Акт про припинення зобов'язань за вищевказаним договором, а саме: з моменту підписання сторонами цього Акта заборгованість позичальника перед кредитором в сумі 68214,70 грн. вважається погашеною повністю шляхом прощення кредитором такої заборгованості позивальнику (на підставі ст.605 ЦК України), а позичальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання за основним договором у повному обсязі.

Відповідно до листа ПАТ "Універсал банк" від 20 листопада 2015 року у 2014 році ОСОБА_1 виплачено дохід у сумі 68214,7 грн., ознака доходу для форми 1-ДФ "126".

Аналогічна інформація надана у листі ПАТ "Універсал банк" від 06 квітня 2016 року.

Згідно з довідкою ПАТ "Універсал банк" від 20 січня 2017 року №29900 сума прощеного боргу у розмірі 68214,70 грн. складається з: основної заборгованості по кредиту у розмірі 13710,83 грн; нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 10282,56 грн., підвищених процентів (у разі прострочення платежу) у розмірі 44221,31 грн.

У період з 14 по 16 березня 2016 року Самбірська ОДПІ провела документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1, якою встановлено, що згідно з відомостями ЦБД ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів фізична особа - платник податку ОСОБА_1 протягом II кварталу 2014 року отримав дохід у вигляді додаткового блага за ознакою доходу "126", який відповідно до абз. „д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації), разом з тим, ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи до Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області за 2014 рік не подав, доходів за 2014 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2014 рік не сплатив, що є порушення п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб на суму 11352,90 грн.; пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.120.1 ст. 120 ПК України, а саме: неподання податкової декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік.

За результатами перевірки складено Акт №88/13-00/ від 23 березня 2016 року.

08 квітня 2016 року на підставі вказаного акта Самбірська ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на загальну суму 14191,13 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - 11352,90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2838,23 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на загальну суму 170 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями - 170 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді суми боргу, анульованої кредитором за його самостійним рішенням, і тому, відповідно до вимог чинного податкового законодавства у нього виник обов'язок відобразити у річній податковій декларації та самостійно сплатити з отриманого доходу податок на доходи з фізичних осіб, разом з тим, такі дії ним вчинені не були, тому податковим органом правомірно донараховано податок на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за порушення п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб та застосовано штраф за неподання податкової декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з такого.

П.п.164.1.3 п.164.1 ст.164 ПК України передбачає, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність.

Згідно з п.164.3 ст.164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Відповідно до п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються також дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу).

Пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України передбачає, що додаткове благо - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених Нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела. їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

П.п.164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України передбачає, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу/ та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Пк України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове, благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, сума боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, є додатковим благом такого платника податку (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), яке включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

При цьому, нормами ПК України не визначається форма самостійного рішення кредитора та не диференціюється борг платника податків (божника) перед кредитором, який анулюється останнім, за природою його виникнення.

Разом з тим, відповідно абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України передбачено обов'язок платника відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Вказане положення відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді суми боргу, анульованої кредитором за його самостійним рішенням, яка включає в себе: основну заборгованість по кредиту у розмірі 13710,83 грн; нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 10282,56 грн., підвищені проценти (у разі прострочення платежу) у розмірі 44221,31 грн., оскільки актом від 26 травня 2014 року про припинення зобов'язань за договором №CL73369, підписаним позивачем та ПАТ "Універсал банк" підтверджується, що заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ "Універсал банк" у сумі 68214,70 грн. вважається погашеною повністю шляхом прощення кредитором такої заборгованості позивальнику.

Згідно з листом ПАТ "Універсал банк "№1199 ГО від 20 листопада 2015 року, у 2014 році ОСОБА_1 виплачено дохід у сумі 68214,7 грн., ознака доходу для форми 1-ДФ "126" - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо; вид доходу - анулювання боргу за кредитним договором.

Отже у позивача відповідно до податкового законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, виник обов'язок відобразити у річній податковій декларації та самостійно сплатити з отриманого доходу податок на доходи з фізичних осіб.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що такий обов'язок позивач не виконав, зокрема, ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи до Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області за 2014 рік не подав, доходів за 2014 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2014 рік не сплатив, що є порушенням п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб на суму 11352,90 грн.; пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.120.1 ст. 120 ПК України, а саме: неподання податкової декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність податковим органом факту порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства щодо донарахування податку з доходів фізичних осіб та неподання податкової декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень від 08 квітня 2016 року: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на загальну суму 14191,13 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - 11352,90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2838,23 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на загальну суму 170 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями - 170 грн. є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що необхідно застосувати у спірних правовідносинах правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року №21-1364а15, оскільки спір виник щодо сплати відсотків, а не пені, крім того, обов'язок сплати податку у ОСОБА_1 виник з моменту підписання Акту про припинення зобов'язань за кредитним договором №CL73369 від 06 серпня 2008 року, а саме: 26 травня 2014 року, в той час як п.165.1 ст.165 ПК України доповнено пп.165.1.55 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71- VIII та набрали чинності з 01 січня 2015 року, а також пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України доповнено абзацом 2 згідно з Законом №321-VIII від 09 квітня 2015 року (в якому зазначено, що сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором не включаються до загального місячного (річгного) оподаткованого доходу).

Оскільки зміст аналізованої норми не допускає іншого тлумачення, то подальша зміна її редакції, відповідно до якої до складу оподатковуваного доходу платника включається лише основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, не може розцінюватися як законодавче уточнення, а є, по суті, зміною правового регулювання розглядуваних правовідносин.

Ч.2 ст.71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Самбірською ОДПІ доведено правомірність прийняття податкових повідомлень- рішень від 08 квітня 2016 року № та № .

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі № 813/432/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: В.Я. Качмар

А.Р. Курилець

Повний текст ухвали виготовлено 25 травня 2017 року.