Справа № 825/2256/16
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2256/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Приватним підприємством «Семенівська мануфактура» укладено Контракт № BZ2/11-2015 від 02.11.2015 із SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP. CO., LTD, відповідно до умов якого SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP. CO., LTD взяло на себе зобов'язання поставити ПП «Семенівська мануфактура» товари в асортименті, а ПП «Семенівська мануфактура» зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту (а.с. 25-29).

Відповідно до статті 2 Контракту № BZ2/11-2015 від 02.11.2015 загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці, складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару. Згідно статті 3 вказаного Контракту поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з «ІНКОТЕРМС-2010», а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі.

Відповідно до інвойсу № ZF160617 від 17.06.2016 товар поставляється за базисом поставки CFR Одесса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010», тобто SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP. CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення (а.с. 36-37).

Згідно вказаного інвойсу та пакувального листа до зазначеного інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці, складається з товарів в асортименті загальною вартістю 31834,22 доларів США (а.с. 38-39).

Товар було передано перевізнику, що підтверджується коносаментом № ZIMUSNH3365016 від 20.06.2016, в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером ZCSU8511250 (а.с. 42-43).

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною № ZF160615 від 15.06.2016, яка визначає, що відповідно до інвойсу № ZF160617 від 17.06.2016 контейнером ZCSU8511250 буде здійснено поставку товару у асортименті, загальною вартістю 31834,22 доларів США (а.с. 44-45).

Вказаний товар у порту призначення (м. Іллічівськ) отримано ТОВ «Юрія-Груп» відповідно до умов договору №11/11/ЮГ від 11.11.2015 на транспортно-експедиторське обслуговування, укладеного між ПП «Семенівська мануфактура» та ТОВ «Юрія-Груп», яке надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, для доправлення його до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів (а.с. 47-51).

Разом з тим, між позивачем та ПП «Національні традиції» укладено договір № 20/10-14/02 від 20.10.2014 про надання послуг по декларуванню товарів, відповідно до якого ПП «Національні традиції» взяло на себе зобов'язання надати ПП «Семенівська мануфактура» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (а.с. 107-109).

22 серпня 2016 року ПП «Національні традиції» подано до Чернігівської митниці митну декларацію № 102110001/2016/202044 та задекларовано товар: тканина пофарбована двошарового переплетення. До складу входять синтетичні штапельні волокна поліефіру (71±1%), шпальні волокна віскози (25±1%) та еластомірна нитка поліуретана (4±1%). Загальна ширина 144±1см; ширина по фону тканини (між прутами) 142±1см; поверхнева щільність 452±1г/м2. Без покриття та просочення: -TZW-1013-10957м-257 упак. Використовується в текстильній промисловості. Виробник: SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP. CO., LTD Торговельна марка SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP.CO. Країна виробництва: CN (а.с. 20-24).

Митна вартість товару, який підлягав митному оформленню, визначена позивачем за ціною договору (контракту) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту, декларантом до митної декларації № 102110001.2016.202044 від 22.08.2016 подано копії наступних документів: Митної декларації № 102110001.2016.201662 від 25.07.2016; Контракту № BZ2/11-2015 від 02.11.2015; інвойсу № ZF160617 від 17.06.2016; пакувального листа до інвойсу; видаткової накладної № ZF160615 від 15.06.2016; відвантажувальної специфікації № ZF160620 від 20.06.2016; коносамента ZIMUSNH3365016 від 20.06.2016; калькуляції № ZF160630 від 30.06.2016; міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №1250 від 25.07.2016; звіту про оцінку майна №05-04/07 від 25.07.2016; прайс-листа № ZF160607 від 07.06.2016; комерційної пропозиції ZF15102 від 29.10.2016; листа № 303 від 25.07.2016; листа від 803 від 25.07.2016; листа № 10.001/01.07 від 01.07.2016; листа № 11.001/01.07 від 01.07.2016; листа № 9.001/01.07 від 01.07.2016; листа № ZF160617/L.1 від 30.06.2016; листа № ZF160617/L.2 від 30.06.2016; листа № ZF160617/L.3 від 01.07.2016; листа № ZF160617/QD від 17.06.2016.

У подальшому, Чернігівською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 102000012/2016/000231/1 від 23.08.2016, яким позивачу відкориговано митну вартість товарів (а.с. 14-15).

Так, згідно вказаного рішення, що відповідно до частини п'ятої ст. 55 та частини четвертої ст. 57 МК України проведена консультація з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до частини п'ятої ст. 54 МК України здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах. За результатами здійсненого аналізу встановлено: надана калькуляція собівартості на товари від 30.06.2016 № № ZF160630 дійсна на період з 04.04.2016 по 03.06.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 17.06.2016 згідно інвойсу № ZF160617 від 17.06.2016; прайс-лист № ZF160607 від 07.06.2016 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється дана цінова пропозиція. Згідно ст. 3 «Умови поставки» контракту від 02.11.2016 № BZ2/11-2015 та інвойсу № ZF160617 від 17.06.2016, умовами поставки згідно «Інкотермс-2010» є CFR-UA м. ODESSA. Відповідно до частини другої ст. 53 МК України серед документів, що підтверджують митну вартість товару є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. На момент митного оформлення не виконані вимоги частини другої ст. 53 МК України, а саме не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У рішенні митного органу зазначено, що зазначений товар вже декларувався декларантом до митного оформлення відповідно до митної декларації № 102110001/2016/201662 від 25.07.2016. Митним органом було здійснено відбір проб і зразків та за результатом отриманого висновку спеціалізованої лабораторії з ПЕ та Д ДФС від 05.08.2016 № 149 прийнято класифікаційне рішення про зміну кодів товарів від 09.08.2016 № КТ-139-2016. Згідно рішення № 102000012/2016/000231/1 від 23.08.2016 у митного органу наявна цінова інформація на подібні товари від 22.08.2016 № 80711000/2016/010590.

Митну оцінку товарів здійснено за резервним методом та визначено вартість за одиницю товару: товар № 3 - 3,75 дол. США /кг. Попередній метод за ціною контракту не застосовано: за ціною договору щодо товарів, що імпортується - через те, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; за ціною договору щодо ідентичних товарів - через відсутність цінової інформації на ідентичні товари; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - через відсутність цінової інформації на подібні товари; на основі віднімання вартості - відсутність основи для віднімання; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність основи для додавання.

Також, Чернігівською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00255, якою ПП «Семенівська мануфактура» відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів задекларованого в митній декларації № 102110001/2016/202044 від 22.08.2016 (а.с. 16-19).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку митного органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки декларантом під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митних декларацій, відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої ст. 53 Митного кодексу України та чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товарів та підтверджують ціну товарів, вказану в контракті, тому рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними, оскільки винесенні без врахування всіх обставин, за відсутності підстав для відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товару, а також за відсутності підстав вважати, що митна вартість товару визначена ПП «Семенівська мануфактура» з порушенням вимог митного законодавства, відтак позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI (МК України).

Відповідно до ст. ст. 49-50 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною другою ст. 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 Митного кодексу України «Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування».

За правилами частини другої ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини першої ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

При цьому, частинами другою та третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною п'ятою вказаної статті передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У відповідності до норм частинами першою-третьою ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, статтею 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до частин першої та другої ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

У свою чергу, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується, зокрема, у разі, якщо: щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з частиною першою статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При цьому, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа №21-591а15), яка згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що право витребовувати додаткові документи не означає беззаперечного неврахування наданих під час проведення консультацій документів та в процедурі підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються. Митний орган повинен обов'язково зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості перевірки розрахунку митної вартості на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» від 24.05.2012 № 598 в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як свідчать матеріали справи, ПП «Семенівська мануфактура» під час здійснення митного оформлення товарів подано до митного органу усі необхідні документи, визначені частиною другою ст. 53 Митного кодексу України, зокрема, митну декларацію № 102110001.2016.201662 від 25.07.2016; контракт № BZ2/11-2015 від 02.11.2015; інвойс № ZF160617 від 17.06.2016; пакувальний лист до інвойсу; видаткову накладну № ZF160615 від 15.06.2016; відвантажувальну специфікації № ZF160620 від 20.06.2016; коносамент ZIMUSNH3365016 від 20.06.2016; калькуляцію № ZF160630 від 30.06.2016; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №1250 від 25.07.2016; звіт про оцінку майна №05-04/07 від 25.07.2016; прайс-лист № ZF160607 від 07.06.2016; комерційну пропозицію ZF15102 від 29.10.2016; лист № 303 від 25.07.2016; лист від 803 від 25.07.2016; лист № 10.001/01.07 від 01.07.2016; лист № 11.001/01.07 від 01.07.2016; лист № 9.001/01.07 від 01.07.2016; лист № ZF160617/L.1 від 30.06.2016; лист № ZF160617/L.2 від 30.06.2016; листа № ZF160617/L.3 від 01.07.2016; лист № ZF160617/QD від 17.06.2016.

Однак, зі змісту графи 33 рішення 102000012/2016/000231/1 від 23.08.2016 вбачається, що в наданих до митного оформлення ПП «Семенівська мануфактура» документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари стало те, що: надана калькуляція собівартості на товари від 30.06.2016 № № ZF160630 дійсна на період з 04.04.2016 по 03.06.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 17.06.2016 згідно інвойсу № ZF160617 від 17.06.2016; прайс-лист № ZF160607 від 07.06.2016 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється дана цінова пропозиція. Згідно ст. 3 «Умови поставки» контракту від 02.11.2016 № BZ2/11-2015 та інвойсу № ZF160617 від 17.06.2016, умовами поставки згідно «Інкотермс-2010» є CFR-UA м. ODESSA. Також на момент митного оформлення не виконані вимоги частини другої ст. 53 МК України, а саме не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

При цьому, колегія суддів вважає, що зазначені обставини не свідчать про те, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товару, виходячи з наступного.

Щодо посилань відповідача на те, що калькуляція дійсна на період з 04.04.2016 по 03.06.2016, суд звертає увагу, що оскільки як свідчить текст калькуляції (а.с. 32-35) калькуляція собівартості складена на період виготовлення товару з 04.04.2016 по 03.06.2016, в самій калькуляції не визначено період її дійсності. Отже калькуляція собівартості товару підтверджує вартість товарів, що були виготовлені в період, зазначений в калькуляції.

Крім того, як вірно зазначає суд першої інстанції, що калькуляція не є документом, по якому здійснюється оплата та поставка товару, адже таким підтверджуючими документами є інвойс та коносамент, а сама калькуляція лише розшифровує вартість товару, тобто відповідно до положень ст. 53 МК України калькуляція не є обов'язковим документом для визначення митної вартості товарів, а є допоміжним документом, який надається декларантом на власний розсуд.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання Чернігівської митниці в рішенні про коригування митної вартості товару на те, що наданий позивачем прайс-лист № ZF160607 від 07.06.2016 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється цінова пропозиція, оскільки прайс-лист є допоміжним документом, який надається декларантом для підтвердження митної вартості товару на власний розсуд, а отже зазначені підстави для невизнання задекларованої позивачем вартості товару є не достатніми.

Крім того, поставка товару відбувалась на умовах CFR Одесса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листом SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP. CO., LTD № ZF160617/L.1 від 30.06.2016 (а.с. 53, 54), в якому зазначено, що ціни на товар, вказані в інвойсі № ZF160617 від 17.06.2016 включає транспортні видатки. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчить і калькуляція від 30.06.2016 № № ZF160630, надана SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP.CO., LTD.

Умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обов'язку страхування товару, SUZHOU ZHUOFANG IMP.&EXP.CO., LTD як постачальником не здійснювалося страхування вантажу від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням № ZF160617/L.1 від 30.06.2016, яким Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» було повідомлено страхування вантажу, що перевозився контейнером ZCSU8511250 не здійснювалося. Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» також не здійснювало страхування товару, що підтверджується листом №11.001/01.07 від 01.07.2016 (а.с. 52).

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов контракту № BZ2/11-2015 від 02.11.2015 за інвойсом № ZF160617 від 17.06.2016 такі складові митної вартості товару, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Крім того, декларантом на підтвердження митної вартості товару до декларації від 25.07.2016 подавався звіт про оцінку майна № 05-04/07 від 25.07.2016, який також було додано до митної декларації від 22.08.2016 (а.с. 55-80).

У рішенні про коригування митної вартості товару № 102000012/2016/000231/1 від 23.08.2016 зазначено зокрема, що на виконання вимог частини третьої ст. 53 МК України декларанту запропоновано додатково подати документи, що підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, а саме висновки про вартісні характеристики ідентичних та/або ідентичних товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають необхідні повноваження згідно із законодавством.

Також, ПП «Семенівська мануфактура» подано до Чернігівської митниці звіт про оцінку майна № 05-04/10/194 від 26.10.2016, виконаний ТОВ «Професіонал» (а.с. 81-100).

Так, оцінка майна, майнових прав, згідно з частиною першою ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Ціною, згідно з частиною першою ст. 189 Господарського кодексу України є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Як визначає частина перша ст. 190 Господарського кодексу України на всі види продукції (робіт, послуг) встановлюються вільні ціни, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Згідно з частиною другою ст. 190 Господарського кодексу України вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, в зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд.

Як свідчить звіт про оцінку майна № 05-04/07 від 25.07.2016, виконаний ТОВ «Професіонал», оцінювач вважає, що враховуючи технічний стан об'єкту оцінки, ступінь його експлуатаційної придатності, місце знаходження, пропонування на аналогічні об'єкти та користуючись принципом розумної обережності, оцінювач вважає, що ринкова вартість об'єкту оцінки, що належить ПП «Семенівська мануфактура» з урахуванням мети оцінки за курсом НБУ на 25.07.2016 року складає: тканина TZW-1013 кількість м.п. 10957,00, - ціна за одиницю товару 1,04 дол. США/шт., всього 11395,28 дол. США та - 282745 грн 98 коп.

Згідно додатково наданого звіту про оцінку майна № 05-04/10/194 від 26.10.2016, виконаний ТОВ «Професіонал», оцінювач вважає, що враховуючи технічний стан об'єкту оцінки, ступінь його експлуатаційної придатності, місце знаходження, пропонування на аналогічні об'єкти та користуючись принципом розумної обережності, оцінювач вважає, що ринкова вартість об'єкту оцінки, що належить ПП «Семенівська мануфактура» з урахуванням мети оцінки за курсом НБУ на 26.10.2016 року складає: тканина TZW-1013 кількість м.п. 10957,00, - ціна за одиницю товару 1,04 дол. США/шт., всього 11395,28 дол. США та - 291665 грн 77 коп.

Отже, суб'єктом оціночної діяльності двома висновками підтверджено ціну товару, наведену в калькуляції, а також перенесену позивачем як складову частини митної вартості товару, відтак зазначений звіт містить всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та висновки наведені в звіті не спростовані належним чином, а тому суд вважає, що звіти про оцінку майна повинні враховуватись.

З урахуванням вищевикладеного та оскільки митна вартість була підтверджена достовірними документами, які містять відомості про складові вартості, визначені на підставі об'єктивних даних, що піддаються обчисленню, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання неправомірними висновки відповідача за наслідками вивчення поданих документів для митного оформлення товарів, про відсутність підстав для застосування першого методу (за ціною договору) для визначення митної вартості товару.

Згідно з п. 2 частини другої ст. 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу; б) право декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частин першої-другої ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

У порушення зазначених норм, спірне рішення не містить посилань на умови поставки встановлені договором (контрактом), обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку). Окрім цього Чернігівською митницею в рішенні не викладено докладної інформації та джерел, які використовувалися контролюючим органом при її визначенні митної вартості товару, а саме не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митних деклараціях поданих позивачем, стала цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС). Враховуючи те, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Згідно до роз'яснень, наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07.05.2014 № 10441/7/99-99-10-03-01-17, відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Таким чином, Чернігівською митницею ДФС протиправно надано перевагу шостому (резервному) методу визначення митної вартості товару замість основного методу, за ціною визначеною в договорі, визначення митної вартості товару.

Також посилання відповідача на те, що позивач у гроафі 48 додаткової митної декларації від 23.08.2016 №102110001/2016/202057 визначив строк гарантійних зобов'язань 23.10.2016, а тільки 07.11.2016, після пропущення строку, передбаченого частиною восьмою статті 55 МК України, подано лист від 03.11.2016, в якому позивач просив врахувати звіт про оцінку майна від 26.10.2016 №05-04/10/194, колегією суддів не приймається до уваги, з огляду на таке.

У відповідності до частин сьомої-восьмої статі 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

З викладених норм вбачається, що презумпція правомірності вимог декларанта не виключає його права за власним бажанням подавати додаткові докази. Саме ця можливість і передбачена у частині восьмій статті 55 Митного кодексу України. Тобто, тягар доведення неприльності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.

Як свідчать матеріали справи, що позивач, скориставшись правом, передбаченим ст. 55 Митного кодексу України, надав митному органу всі обов'язкові документи, які підтверджують заявлену ним митну вартість товару за ціною договору, і вказані документи є повними. Крім того, митним органом під час витребування додаткових документів від позивача не зазначено підстав для цього, як і не подано доказів наявності обставин, які слугували підставами для такого витребування.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № 102000012/2016/000231/1 від 23.08.2016 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів та транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00255.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.