Справа № 320/8610/16-а(2-а/320/328/16)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. справа 320/8610/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.03.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про виплату допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Мелітопольської міської ради, в якому просить виплатити недоплачену допомогу як інваліду війни ІІІ групи за 2016 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.03.2017 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Посилається на конституційні норми, відповідно до яких надані права не можуть бути скасованими, при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25.12.1998, інвалідам війни ІІІ групи щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом 5 пункту 63 Закону України №79 від 28.12.2014 «Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01.01.2015, Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного Кодексу України доповнені пунктами 17-27.

Зокрема в пункті 26 зазначено: Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; статей 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; частин 1, 2 статті 9, статей 14, 22, 36, 37, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; частини 2 статті 12, пункту «ж» частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоровя; статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; статті 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні»; статті 43 Гірничого закону України; статей 6-1, 6-2, 6-3, 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; статті 4 Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей»; Закону України «Про вищу освіту»; частини 1 статті 25, частини 2 статті 35, частини 4 статті 36, частини 5 статті 41, статті 57, частини 2 статті 61 Закону України «Про освіту»; абзацу 2 частини 6 статті 11, частин 1, 2, 5 статті 14, статті 21, абзаців 2-9 частини 1 статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту»; абзацу 1 частини 2, абзаців 2, 4, 5 частини 3 статті 18, абзацу 3 частини 4 статті 21, абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про позашкільну освіту»; частини 2 статті 14, абзацу 2 частини 6 статті 16, абзацу 2 частини 3 статті 30, частини 5 статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту»; абзацу 2 частини 1 статті 26, статті 28 Закону України «Про зайнятість населення»; статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; частини 1 статті 25, статті 26 Закону України «Про дипломатичну службу»; частини 3 статті 22, частини 3 статті 29 Закону України «Про культуру»; статті 14 Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України»; статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»; частини 3 статті 119, статті 250 Кодексу законів про працю України; частини 2 статті 13, частини 1 статті 14, абзацу 7 частини 2 статті 21 Закону України «Про театри і театральну справу»; абзаців 8, 9 частини 2 статті 28 Закону України «Про музеї та музейну справу»; частини 4 статті 19 Закону України «Про охорону праці»; частини 4 статті 23, частин 3, 19, 20, 29 статті 24, частини 3 статті 34 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність»; частин 3-5 статті 26 Закону України «Про фізичну культуру і спорт»; частини 3 статті 69, статті 129, частини 1 статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про безоплатну правову допомогу»; абзацу 5 частини 3 статті 5, частини 5 статті 19 Закону України «Про охорону дитинства»; абзацу 2 пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; другого речення частини 5 статті 6 Закону України «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві»; абзацу 3 частини 2 статті 47 Закону України «Про професійно-технічну освіту»; частини 3 статті 15 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу»; частин 4-6 статті 14 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»; частини 1 статті 25 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей»; Закону України «Про державну службу»; статті 16 Закону України «Про запобігання корупції»; частини 1 статті 21 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу»; абзаців 3, 4 підпункту 8 пункту 8 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»; статті 9-1, абзаців 1, 2 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; частини 7 статті 21 Закону України «Про національну гвардію України»; абзацу 6 частини 3 статті 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; статей 6, 7 Закону України «Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою»; статті 81, частин 16-18 статті 86, пунктів 13, 14 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України в рішенні №4зп від 03.10.1997 у справі про набуття чинності Конституції України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути одночасно врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження стосовно повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачене самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

З огляду на викладене, місцевий суд правильно застосував положення Закону України №79 від 28.12.2014 «Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який неконституційним не визнавався та містить прямі застереження стосовно застосування статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відтак, позивачу правильно виплачена допомога до 5 травня за 2016 рік відповідно до Постанови КМУ №141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати в 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються. Положеннями Закону України №79 від 28.12.2014 «Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» право ОСОБА_1 на допомогу до 5 травня не скасовано, а тільки змінилось правове регулювання надання цього права. Визначення розміру соціальних виплат є виключною прерогативою держави та залежить від можливостей державного бюджету.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.03.2017 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко