Справа № 804/7777/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 р. Справа № 804/7777/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування адміністративного позову зазначалося, що спірним податковим повідомленням-рішенням до позивача протиправно застосовані штрафні санкції за ненадання документів до перевірки, оскільки така перевірка фактично не проводилась через не допуск позивачем працівників контролюючого органу до її проведення та оскарження ФОП ОСОБА_3 наказу про призначення цієї перевірки в судовому порядку, в результаті чого такий наказ скасовано судовим рішенням, що набрало законної сили.
У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволені позивних вимог. В обґрунтування поданих заперечень зазначалося, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає. Так, у звязку із ненаданням позивачем документів до перевірки працівниками контролюючого органу було складено відповідний акт, за результатами розгляду якого прийнято оскаржуване рішення. При цьому, на час прийняття податкового повідомлення-рішення відповідачем не було отримано жодного рішення суду, яке б набрало законної сили, щодо скасування наказу про проведення перевірки.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи викладені в запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3М.) перебуває на обліку в Дніпропетровській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, як платник податків.
Наказом Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 21.07.2016р. №311, який було направлено позивачу засобами поштового звязку, призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.
Копію зазначеного наказу було отримано позивачем 28.07.2016р.
Вважаючи означений наказ протиправним, позивач 01.08.2016р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування, про що повідомив відповідача листом від 01.08.2016р., отриманим контролюючим органом цієї ж дати, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
02 серпня 2016 року посадовими особами відповідача, з метою вручення направлень на перевірку від 01.08.2016р. №000291 та №000291 та проведення цієї перевірки, здійснено виїзд за податковою адресою ФОП ОСОБА_3, проте, останній відмовився від підпису у направленнях на перевірку, не допустив посадових осіб контролюючого органу до перевірки та відмовився від надання будь-яких документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р., у звязку із чим посадовими особами відповідача складено акт від 02.08.2016р. №147/13-04/288421630 «Про відмову від підпису у направленнях на перевірку та допуску співробітників Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області для здійснення документальної планової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (НОМЕР_1) за період роботи з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.». та акт від 02.08.2016р. №148/13-04/НОМЕР_1 «Про ненадання документів».
Вважаючи означене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з означеним позовом до суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зважає на наступне.
Так, відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України (далі ПК України) незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
При цьому за змістом приписів п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Пунктом 77.4 статті 77 ПК України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Відповідно до п.77.6 ст.77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Згідно п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
За змістом приписів п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
З аналізу наведених норм слідує, що у разі не допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до перевірки, останніми складається відповідний акт, що засвідчує цей факт, проведення перевірки не розпочинається, а у платника податків відповідно не виникає обовязку надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі документи, що належать або пов'язані з предметом такої перевірки.
Як зазначалося вище, позивач не допустив фахівців Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до проведення документальної планової виїзної перевірки, призначеної згідно з наказом контролюючого органу від 21.07.2016 №311, про що складено відповідний акт, а отже у ФОП ОСОБА_3 не виникало обовязку надавати документи, що належать або пов'язані з предметом такої перевірки, у розумінні приписів п.85.2 ст.85 ПК України.
Водночас, спірним податковим-повідомленням рішенням до ФОП ОСОБА_3 було застосовано штрафні санкції саме за таке не надання документів до перевірки, хоча, як зазначалося вище, в даному випадку мало місце саме недопущення до перевірки, а не ненадання до перевірки документів, що є різними за змістом діяннями платника податків, які чітко розрізняються ПК України і передбачають різну відповідальність для останнього.
При цьому, судом встановлено, що відповідач чітко усвідомлював ту обставину, що у даному випадку відбулося саме недопущення до перевірки, оскільки контролюючий орган звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - ФОП ОСОБА_3, накладеного у звязку із не допуском останнім фахівців відповідача до проведення перевірки, призначеної на підставі наказу від 21.07.2016р. №311.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2016р. провадження у справі №804/4930/16 за вищевказаним поданням було закрито, оскільки мав місце спір про право, через оскарження ФОП ОСОБА_3 у судовому порядку наказу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 21.07.2016р. №311 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.
Як зазначалося вище, ФОП ОСОБА_3, вважаючи наказ контролюючого органу від 21.07.2016 №311 протиправним, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування, повідомивши про це відповідача листом від 01.08.2016р.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2016р. у справі №804/4854/16, яка набрала законної сили, адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 311 від 21.07.2016р. задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області від 21.07.2016 року за № 311 «Про проведення планової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3М.» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Зважаючи на те, що у даному випадку мало місце саме недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що останнім було достеменно відомо, а, отже, таку перевірку розпочато не було, через що у платника податків не виникало обовязку надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі документи, що належать або пов'язані з предметом такої перевірки, а в подальшому наказ про призначення цієї перевірки судовим рішенням, що набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та про необхідність його скасування, оскільки підстави для застосування штрафних санкцій за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у розумінні п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України у даному випадку відсутні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 551,21грн., понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Стягнути з Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 551,21грн. (пятсот пятдесят одна гривня 21 копійка).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4