Справа № 1170/2а-4189/12
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Київ К/800/18290/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (правонаступника Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області ДПС)

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року

у справі № 1170/2а-4189/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» (надалі - ТОВ «АПС-Кіровоград»)

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області ДПС (надалі - Кіровоградська ОДПІ)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

ТОВ «АПС-Кіровоград» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ від 04.09.2012 року №.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.02.2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як з'ясовано попередніми судовими інстанціями, Кіровоградською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «АПС-Кіровоград» з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість при взаємовідносинах із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.07.2011 року по 31.07.2011 року, наслідки якої оформлено актом від 16.08.2012 року №119/22-4/36584833.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв'язку з безпідставним включенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаних у ФОП ОСОБА_1 робіт з проведення комплексу заходів для перевірки поточного стану автоматичної пожежної сигналізації, робіт з технічного обслуговування системи передавання тривожних сповіщень та послуг з суборенди відокремленої частини нежитлового приміщення для розміщення пункту технічного обслуговування первинних засобів пожежогасіння, з огляду на непідтвердження реального характеру вчинених господарських операцій.

Так, обґрунтовуючи свою позицію, Кіровоградська ОДПІ посилалась на податкову інформацію, що надійшла від органу державної податкової служби за місцем реєстрації контрагента позивача, де вказано про відсутність у ФОП ОСОБА_1 майна, основних фондів та трудових ресурсів, необхідних для провадження фактичної господарської діяльності та виконання договірних зобов'язань перед позивачем.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.09.2012 року №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 93429,00 грн., у тому числі 62286,00 грн. за основним платежем та 31143,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За наслідками адміністративного оскарження, назване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга товариства - без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції звернув увагу на недоліки складених за результатами здійснення оспорюваних господарських операцій первинних документів та дійшов висновку, що такі документи не можуть слугувати належними доказами реального характеру виконаних робіт та наданих послуг, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення прийнято Кіровоградською ОДПІ в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання робіт та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, цілком обґрунтовано врахував долучені ТОВ «АПС-Кіровоград» до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: актів здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкових накладних, акту прийому-передачі за договором суборенди; банківської виписки; оборотно-сальдової відомості по рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Так, власне відсутність у ФОП ОСОБА_1 матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання нею господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру. Основні та транспортні засоби можуть перебувати в суб'єкта господарської діяльності на праві оренди або лізингу.

Інших доводів на підтвердження фіктивного характеру взаємовідносин позивача з розглядуваним контрагентом відповідачем не наведено.

На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «АПС-Кіровоград» та ФОП ОСОБА_1 були належним чином зареєстровані як суб'єкти господарської діяльності та платники податку на додану вартість.

Таким чином, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд дійшов вірного висновку про доведеність позивачем реального характеру оспорюваних господарських операцій.

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог та визнання протиправним й скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун