Справа № 808/4062/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року 10 год. 40 хв.Справа № 808/4062/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ СТАЛЬТРАНС» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (Відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя) про визнання протиправною відмови та визнання декларації поданою - ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМУ СТАЛЬТРАНС» (далі іменується - позивач ) звернулось із адміністративним позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (Відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя) (далі іменується - відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви від 18.01.2017 вх. № 1393 просить суд визнати протиправною відмову Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (Відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя) прийняти податкову декларацію ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року визнати такою, що подана ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 15.08.2016.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що подана 15.08.2016 в електронному вигляді податкова декларація з ПДВ за липень 2016 року містила всі обов'язкові реквізити, визначені п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України. Однак, контролюючий орган направив на адресу позивача лист від 19.08.2016 № 78/10/08-28-08 , яким повідомлено про невизнання направленої 15.08.2016 податкової декларації з ПДВ в якості податкової звітності. При цьому, в порушення вимог податкового законодавства у листі контролюючий орган не назвав жодної причини, з якої податкова декларація не була визнана як податкова звітність. З огляду на це вважає дії контролюючого органу щодо відмови прийняти податкову декларацію ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року протиправними.

Клопотанням від 15.05.2017 вх. № 13592 представник позивача просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 03.03.2017 вих. № 3485/10/08-29-10 посилається на те, що платником податку 15.08.2016 подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за липень 2016 року з порушеннями вимог п. 48.3 та п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України. Зазначає, що відповідно до відомостей АІС «Податковий блок» на підприємстві позивача рахується головний бухгалтер - ОСОБА_1, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкових декларацій до контролюючого органу, а відтак відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України мала підписати податкову декларацію з ПДВ за липень 2016 року. Однак, в податковій декларацій на місці підпису головного бухгалтера стоїть відмітка «не передбачено». Зауважує, що платник податків не повідомляв контролюючий орган про звільнення з посади головного бухгалтера, як це передбачено вимогами п.п. 70.16.1 п. 70.16 ст. 70 Податкового кодексу України. На підставі викладеного, просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

У судове засідання 15.05.2017 з'явився представник відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання з'явились не всі особи, які беруть участь у справі суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ст. 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

15.08.2016 ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» направило в електронному вигляді податкову декларацію з ПДВ за липень 2016 року (з додатками), про що отримано квитанцію № 1 та квитанцію № 2.

03.09.2016 ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» отримало від контролюючого органу лист від 19.08.2016 за вих.. № 78/10/08-28-08 в якому повідомлялось, що у зв'язку із порушенням вимог п. 48.3 та п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2016 року з додатками не визнана як податкова звітність.

Не погоджуючись із відмовою у прийнятті звітності ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» звернулась із вказаним позовом до суду.

Оцінюючи подані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з п.46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до положень ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст. 49 ПК України).

За приписами п. 48.1 ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 49.3 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за № 320/15011 (надалі - Інструкція № 233).

Згідно з п. 7.4-7.6 Інструкції № 233 7.4 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який

подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Платником податків отримано квитанції від 15.08.2016 № 1 та № 2 про доставку електронного документу до центрального та районного рівнів ДПС (копії долучені до справи).

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Також, згідно вимог п. 48.4 ст. 48 ПК України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Крім того, згідно п.п. 48.5.1 п.48.5 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

У листі-відмові від 19.08.2016 за вих. № 78/10/08-28-08 зазначено про порушення платником податків вимог п. 48.3 та п. 48.5 ст. 48 ПК України, без викладення фактичних обставин порушення вказаних норм.

З письмових заперечень контролюючого органу, судом встановлено, що мова йде про відсутність на податковій звітності підпису головного бухгалтера (особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку) ОСОБА_1

Подані позивачем, належним чином засвідчені копії податкової звітності з ПДВ за липень 2016 року, зокрема податкова декларація та додатки до неї, дійсно не містять підпису головного бухгалтера (особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку), а у вказаній графі стоїть відмітка «не передбачено».

При цьому, позивачем подано копію заяви ОСОБА_1, датовану 27.02.2015 про звільнення з роботи у зв'язку із виходом на пенсію, а також копію наказу від 27.02.2015 № 2-К про звільнення з посади головного бухгалтера ОСОБА_1 з 27.02.2015 за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України.

Відтак, суд приходить до висновку, що графа «підпис головного бухгалтера (особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку)» була заповнена товариством написом «не передбачено» відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, посилання контролюючого органу на відсутність обов'язкового реквізиту, а саме підпису головного бухгалтера (особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку), в даному випадку є безпідставними.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Отже, відмова контролюючого органу (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації з підстав, не передбачених приписами Податкового кодексу України, заборонена.

Посилання контролюючого органу на те, що платник податків не повідомив про звільнення головного бухгалтера в установлений законом спосіб, на думку суду є недоведеним належними та допустимими доказами, оскільки з часу звільнення до моменту виникнення спірної ситуації минулу більше 1,5 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що визначених законодавством підстав для відмови у прийнятті та визнанні податкової звітності у контролюючого органу, як встановлено під час розгляду справи по суті не було, таку відмову слід визнати протиправною.

За приписами п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З огляду на встановлення судом неправомірності відмови Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (Відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя) у прийняті податкової декларації ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року, суд вважає, що належним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, буде визнання податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року такою, що подана ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 15.08.2016.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ СТАЛЬТРАНС» задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (Відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя) у прийняті податкової декларації ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року визнати такою, що подана ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 15.08.2016.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ СТАЛЬТРАНС» (69065, м. Запоріжжя, вул.. Сортувальна, 7, ) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко