Справа № 495/7983/16-а
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/7983/16-а
УХВАЛА
23 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання Свириди Х.С.;

позивача ОСОБА_1 ;

представника відповідача Фалка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду є обґрунтованим та належить до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

В адміністративному позові позивач просить суд: зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скасувати п.4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2016 року № 106 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2016 року № 163 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 привести у відповідність наказову частину наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2016 року № 185 «Про преміювання військовослужбовців Військової частини НОМЕР_2 за їх особистий внесок у загальні результати служби у березні 2016 року»; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 3159,69 грн.

Також, в адміністративному позові позивач зазначає, що 09.09.2016 року після отримання відповіді з Військової частини НОМЕР_1 він ознайомився з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2016 року № 106 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 23.03.2016 року № 163 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Представник відповідача в обґрунтування заявленого клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду зазначив, що 24.03.2016 року накази від 04.03.2016 року № 106 та від 23.03.2016 року № 163 були доведені до відома до полковника ОСОБА_1 , але він відмовився ставити особистий підпис про ознайомлення з їх змістом, про що комісією Військової частини НОМЕР_1 було складено відповідний акт від 24.03.2016 року.

Зазначені обставини підтверджуються наданими до суду письмовими поясненнями молодшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Підполковник ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях зазначив, що Тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майор ОСОБА_4 23.03.2016 року поставив начальнику адміністративного відділу - Секретарю військової ради завдання зазначені накази довести під підпис підполковнику ОСОБА_1 , які 24.03.2016 року були доведені до підполковника ОСОБА_1 , але він відмовився ставити особистий підпис про ознайомлення зі змістом цих наказів, про що комісією військової частини НОМЕР_1 було складено відповідний акт від 24.03.2016 року.

Крім того, в письмових поясненнях полковник ОСОБА_5 зазначив, що під час проведення перевірки документації по командно-штабному тренуванні 04.03.2016 року йому та іншим офіцерам, в тому числі підполковнику ОСОБА_1 , було доведено в чому полягали допущені порушення та оголошено про накладення на них дисциплінарних стягнень.

Також, допитаний в судовому засіданні в якості свідка генерал-майор ОСОБА_4 підтвердив зазначені обставини та зазначив, що за порушення статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та незадовільне відпрацювання плануючих документів ОСОБА_1 та інших військовослужбовців було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та 04.03.2016 року, а також 23.03.2016 року у відповідності до вимог ст.ст.97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ним були доведені до їх відома в чому полягають допущені порушення та було оголошено про накладення на них дисциплінарних стягнень, про що було видано накази «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 04.03.2016 року № 106 та від 23.03.2016 року № 163, які також ним були доведені усно до ОСОБА_1 під час шикування, а начальнику адміністративного відділу було поставлено завдання зазначені накази довести під підпис підполковнику ОСОБА_1 . У зв`язку з його відмовою 24.03.2016 року ставити особистий підпис про ознайомлення зі змістом цих наказів комісією військової частини НОМЕР_1 було складено акт від 24.03.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд встановив, що 24.03.2016 року накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2016 року № 106 та від 23.03.2016 року № 163 були доведені до відома підполковника ОСОБА_1 , однак в зв`язку з його відмовою від ознайомлення з їх змістом під підпис комісією Військової частини НОМЕР_1 у складі підполковника ОСОБА_3 , молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , працівника ЗСУ ОСОБА_6 було складено відповідний акт від 24.03.2016 року, який підтверджує факт відмови в ознайомленні.

Тобто, суд прийшов до висновку, що саме 24.03.2016 року позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

При цьому, адміністративний позов позивач подав до суду 06.10.2016 року, тобто після спливу передбаченого законом місячного строку для звернення до адміністративного суду.

Таким чином, з сукупного аналізу матеріалів справи та з урахуванням встановлених законодавством приписів щодо строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними від позивача до суду не надходило.

Також, з огляду на зміст позовної заяви та доданих до неї документів суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Не вирішення питання про можливість застосування строків звернення до суду може свідчити про порушення права на справедливий суд, яке закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно ч.2 ст.100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

На підставі встановлених вище фактів суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії слід залишити без розгляду.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.155, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
1. Задовольнити клопотання представника відповідача.

2. Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Повний текст ухвали складений 24 травня 2017 року.

Суддя М.М. Кравченко