Справа № 361/1621/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1621/17 Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку її пенсії із заробітної плати в сумі 130 крб., додаткової заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 01.05.1986 року по 02.05.1986 року - 86,40 крб. та належної їй премії у розмірі 1400 крб. та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії з 02.09.2016 р. із заробітної плати в сумі 130 крб., додаткової заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 01.05.1986 року по 02.05.1986 року - 86,40 крб. та належної їй премії у розмірі 1400 крб., з урахуванням вже проведених виплат.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з цим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.8 ст.183-2 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи, з 11.11.1992 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з участю в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У 1986 році на час аварії на ЧАЕС ОСОБА_3 проживала і працювала вихователем в дитячому закладі освіти в місті Чорнобиль, у період з 28 квітня по 02 травня 1986 року приймала участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування ЦО Чорнобильського району, що підтверджується довідкою № 01-08/665 від 23.07.2007, виданою Управлінням з питань надзвичайних ситуацій.

27 грудня 2016 року позивачка звернулася до відділу освіти Іванківської районної державної адміністрації Київської області щодо нарахування їй премії за роботу по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС у період з 28 квітня по 02 травня 1986 року відповідно до п.п. 3 п. 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06. 1986 року № 207-7 та видачі для пред'явлення Броварському об'єднаному УПФУ Київської області довідки про заробітну плату із включенням до неї нарахованої премії за роботу в зоні відчуження ЧАЕС.

Листом № 37 від 17.01.2017 відділ освіти повідомив заявницю про неможливість задоволення її прохання з огляду на те, що він не є правонаступником Чорнобильського районного відділу освіти, а є лише зберігачем архіву останнього.

22 лютого 2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок розміру та виплату, починаючи з 01 січня 2012 року, її пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в травні 1986 року, відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 від 17 травня 1986 року щодо виплати працівникам одноразової винагороди за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб., відповідно до підпункту 3 п. 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 щодо виплати одноразової премії в розмірі 400 крб. для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування, та Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210.

Листом від 02.03.2017 Броварське об'єднане УПФУ Київської області в цьому їй відмовило з посиланням на відсутність первинних документів, які підтверджують виплату одноразової премії у розмірі 1400 крб., а тому сума виплаченої заробітної плати з урахуванням премії не може бути врахована при проведенні перерахунку пенсії.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій посадових осіб ПФУ, проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно з підпунктом 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Тобто, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 року по справі № К/800/25899/15.

Відповідно до підпункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпечності у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трикратному розмірі.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктом 1 якого передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

У п. 8 цього ж Порядку, ч. 2 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. крб.

Перелік документів, які додаються до заяви про перерахунок пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 14 Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв'язку із зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами «б», «в», «ґ» пункту 7, пунктом 13.

Відповідно до пункту «в» пункту 7 Порядку до заяви про перерахунок пенсії додається довідка про заробітну плату особи.

Як вбачається з довідки від 17.01.1997, ОСОБА_3 за період роботи в зоні відчуження ЧАЕС у період з 28 квітня по 02 травня 1986 року отримала заробітну плату в розмірі 59 крб. 76 коп. та 86 крб. 40 коп. (а.с.16)., при цьому, докази отримання ОСОБА_3 одноразової премії у розмірі 1400 крб. матеріали справи не містять та позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції надані не були.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 15.12.2015 у справі 21-4722а-15, обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеній у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що він і довів суду як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України.

В свою чергу, позивачем на спростування доводів відповідача, вказаних в апеляційній скарзі, не надано жодних належних доказів і таких доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 183-2, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.М.Оксененко

І.В.Федотов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.