Справа № 819/453/17
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/453/17

24 травня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Цимбал А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповдіача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення рішення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій №15/1400/НОМЕР_1 накладено штрафні санкції в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 копійок. Однак вважає, що в її діях відсутня вина, оскільки факт продажу, а саме реалізації пива в приміщенні магазину субєктом господарювання не підтверджено, так як пляшка пива була принесена продавцем ОСОБА_3

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що при проведенні перевірки Відповідачем порушено норми ст.ст. 81.1, 86.5 Податкового кодексу України. Таким чином рішення про застосування фінансових санкцій та податкове повідомлення рішення є незаконним.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві і поясненнях та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Свою позицію представник податкового органу обґрунтував тим, що в ході перевірки засвідчено реалізацію 13 вересня 2016 року 1 пляшки пива без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі Закон №481/95-ВР). Окрім того, не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій (книгу обліку розрахункових операцій), і не видано відповідного розрахункового документу, чим було порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95).

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення Позивача та представника Відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.09.2002 зареєстрована як фізична особа підприємець та перебуває на обліку в Кременецькій обєднаній державній податковій інспекції. Ліцензія на здійснення оптової та/чи роздрібної торгівлі алкогольними напоями відсутня.

Відповідно до ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

З 1 липня 2015р. набрала чинності норма Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» про віднесення пива до алкогольних напоїв.

Так, згідно зі змінами, внесеними вищезазначеним Законом до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», з 1 липня до алкогольних напоїв належать продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовленні на основі харчових спиртів із вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно УКТ ЗЕД, а також із вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 14.1.144 ст. 14 Податкового кодексу України пиво визначається як насичений діоксином вуглецю пінистий напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарній групи УКТ ЗЕД за кодам 2203.

Отже, пиво відноситься до алкогольних напоїв, а роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися субєктами господарювання всіх форм власності, у тому числі і виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з Законом №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Платниками цього податку є суб'єкти роздрібної торгівлі, які реалізують безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування, такі підакцизні товари: пиво, алкогольні напої, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну, пальне (п.п. 14.1.212 п.14.1 ст. 14, п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПКУ).

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми законодавства, з 1 липня 2015 року ліцензуванню підлягає діяльність з виробництва, імпорту, експорту, оптової та/чи роздрібної торгівлі пивом на загальних підставах, передбачених для алкогольних напоїв.

12 вересня 2016 начальником ГУ ДФС у Тернопільській області, на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України винесено наказ №896 про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів (а. с. 37).

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.(п.п. 80.2.5).

Відповідно до Наказу №896, оформлено направлення посадових осіб Головного управління ДФС у Тернопільській області на проведення перевірки (від 12.09.2016 року №1789/14-03 та №1790/14-03) (а. с. 38).

Перевірку проведено 13.09.2016 в присутності ОСОБА_3, яка перебуває у трудових відносинах з Позивачем (а. с. 36), в магазині, який розташований за адресою с. Молотків, Лановецького району, Тернопільської області, де здійснює господарську діяльність Позивач.

З наказом ГУ ДФС у Тернопільській області від 12.09.2016 №896 «Про проведення фактичної перевірки» та направленнями на проведення перевірки продавець ознайомилась, проте від підпису у направленнях відмовилась, про що був складений акт про відмову від підпису у направленнях на перевірку №000438 (а. с. 39).

В межах перевірки, відповідно до п.80.4 ст. 80 ПКУ проведено контрольну розрахункову операцію, а саме придбано алкогольний напій - одну пляшку пива «Львівське» світле місткістю 1 л, міцністю 4,5% об. од. по ціні 18 грн. за пляшку, при цьому розрахунковий документ покупцю не видано. Таким чином, перевіркою встановлено, що 13.09.2016 в магазині, який розташований за адресою с. Молотків Лановецького району Тернопільської області, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 реалізовано 1 пляшку пива («Львівське» світле місткістю 1л, міцністю 4,5% об. од.) вартістю 18 грн. без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій (книгу обліку розрахункових операцій), і не видано відповідного розрахункового документу, чим порушено вимоги п.1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1955 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Результати перевірки, оформлено актом перевірки щодо дотримання субєктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензії, патентів, свідоцтв від 13.09.2016 №0188/19/19/14/НОМЕР_1 (а. с. 34-35). Від підписання та отримання другого примірника акту перевірки а також матеріалів перевірки продавець відмовилась (а. с. 40-41).

До контролюючого органу за місцем обліку заперечень до акту перевірки платником не подано.

Судовому оскарженню спірних рішень передував адміністративний порядок його оскарження до вищестоящого контролюючого органу.

Так, керуючись главою 4 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Тернопільській області, за результатами розгляду первинної скарги винесено рішення від 02.12.2016 №446/6/19-00-10-01-06 «Про результати розгляду скарги». У зазначеному рішенні, ГУ ДФС у Тернопільській області залишело без змін рішення Кременецької ОДПІ від 30.09.2016 №15/1400/НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000,00 грн. за торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та податкове повідомлення- рішення від 30.09.2016 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1 грн. за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а скаргу - без задоволення.

Надалі, ДФС України рішенням від 15.02.2017 №2256/Д/99-99-11-03-01-25 залишило без змін рішення Кременецької ОДПІ від 30.09.2016 №15/1400/НОМЕР_1 та податкове повідомлення-рішення від 30.09.2016 №, а також рішення ГУ ДФС у Тернопільській області, прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення.

Відповідно до п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону №481/95-ВР, затвердженого Постановою КМУ від 2 червня 2003 року № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки.

Так, на підставі акта перевірки від 13.09.2016 №0188/19/19/14/НОМЕР_1 Кременецькою ОДПІ прийнято рішення від 30.09.2016 №15/1400/НОМЕР_1 про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі, з посиланням на ст.17 Закону №481/95-ВР.

Окрім того, згідно ст.3 Закону №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом першим ст.17 Закону №265/95 визначено, що у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання застосовується фінансова санкція в розмірі 1 гривні.

Таким чином, враховуючи порушення Позивачем п. 1, 2 ст. 3 Закону №265/95 контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення від 30.09.2016 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1 грн.

Факт реалізації 13.09.2016 в магазині, який розташований за адресою с. Молотків Лановецького району Тернопільської області, в якому підприємець здійснює свою діяльність, пляшки пива підтверджено поясненнями, наданими продавцем магазину ОСОБА_3 під час проведення перевірки, що долучені до акта перевірки, в яких крім іншого, зазначено про реалізацію пива яке було принесено нею з дому, що не спростовує самого факту його реалізації.

Суд критично відноситься до посилань Позивача на те, що вона не мала можливості ознайомитись з актом перевірки для надання зауважень та пояснень, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи.

Так, як вже зазначалось продавець відмовилась від підписання і отримання акту перевірки та матеріалів перевірки, про що складені відповідні акти. Крім того, листом ГУ ДФС у Тернопільській області від 15.09.2016 №305/6/19-00-14-03-09/8536 примірник акта направлено на адресу Позивача, який вона отримала 16.09.2016 (а. с. 43).

В судовому засіданні допитані в якості свідків інспектори Метлушко І.В., Стародуб П.М. які надали пояснення сприводу проведеної перевірки та повідомили про факти які викладені в акті перевірки від 13.09.2016р.

В судовому засіданні допитана в якості свідка продавець ОСОБА_3, яка підтвердила обставини, викладені в письмових поясненнях, які надавались під час перевірки.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Судовим розглядом не встановлено порушення зазначених критеріїв Відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень, закріплених ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено статтею 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з аналізу фактичних обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надала належні та допустимі докази, якими підтверджується неправомірність оскаржуваних рішень, у звязку з чим рішення про застосування фінансових санкцій №15/1400/НОМЕР_1 та податкове повідомлення рішення № від 30.09.2016 є правомірними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, а відтак в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладено 30.05.2017р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.