Справа № 820/1373/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

820/1373/17

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 травня 2017 р. № 820/1373/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мар’єнко Л.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор та представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у судове засідання не прибули, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача, Відділ освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник третьої особи, Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги керівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без участі представників Департаменту.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає, що особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що адміністративна справа може бути розглянута в порядку письмового провадження, на основі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що ґрунтуються на повному, всебічному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фахівцями Валківського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на підставі наказу №37 та посвідчення на перевірку №20 проведено перевірку щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю та діяльністю аварійно-рятувальних служб, за результатми якої складено довідку від 20.02.2015 року №17.

З метою усунення недоліків, які виявлені під час проведення вказаної перевірки, ГУ ДСНС у Харківській області прийнято припис №17 від 20.02.2015 року про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту.

Задля перевірки виконання припису №17 фахівцями Валківського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на підставі наказу від 22.06.2016 року №57 та посвідчення на перевірку від 01.08.2016 року №225 проведено планова перевірка щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області.

За результатами проведеної перевірки складено акт №167, який отримано начальником відділом освіти Валківської РДА 05.08.2016 року.

За результатами повторної перевірки встановлено, що вимоги вказані у приписі №17 від 20.02.2015 року відповідачем не виконані

У зв’язку з чим, прийнято припис №133 від 05.08.2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту.

Однак, згідно інформації Валківського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області зазначені порушення посадовими особами відділу освіти Валківської РДА не усунено.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Кабінетом Міністрів України 26.01.2015 на території Донецької та Луганської областей запроваджено режим надзвичайної ситуації, а на всій території України - режим підвищеної готовності згідно Кодексу цивільного захисту України. Одночасно створено Державну комісію з надзвичайних ситуацій та регіональні (у кожній області) координаційні центри, одним з основних завдань яких є Інвентаризація всіх об'єктів цивільного захисту, тобто інженерних споруд, призначених для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Одночасно, Кабінетом Міністрів України розпорядженням № 48р від 26.01.2015 р. надано дозвіл Державній службі з надзвичайних ситуацій (ДСНС) та її територіальним органам разом з місцевими органами виконавчої влади на проведення перевірок стану готовності пунктів управління, захисних споруд та наявності планів цивільного захисту на особливий період і планів реагування на надзвичайні ситуації.

З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що вимоги, викладені в позовній заяві позивачами, спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров'я, у разі військової агресії.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 18 Кодексу цивільного захисту встановлено, що до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб'єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб'єктів господарювання приватної форми власності.

Пунктом 27 ч. 1 ст. 19 КЦЗУ до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій у сфері цивільного захисту належить віднесено здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту.

Водночас до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту (п. 15 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ), здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні) (п. 16).

Згідно з п. 8 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється за рахунок власних коштів суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України, процедура реалізації позивачем владної управлінської функції контролю в сфері цивільного захисту, пожежної безпеки, техногенної безпеки унормована, насамперед, приписами Кодексу цивільного захисту України та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Державну комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.2015 №18, адже за змістом положень даних актів законодавства, територіальний орган МНС України та Департамент цивільного захисту України як регіонального, так і районного рівня належить до окресленого законодавцем кола осіб зі статусом органів державного контролю (нагляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу ЦЗ України, розділу 1 Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затверджена наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 09.10.2006 р. №653, протирадіаційні укриття - це негерметичні споруди, що призначені для захисту осіб, що укриваються, від впливу іонізуючого випромінювання при радіоактивному забрудненні місцевості і допускають безперервне перебування у них розрахункової кількості осіб, що укриваються, до двох діб.

Частиною 6 ст. 32 цього Кодексу визначено, що проектування, будівництво, пристосування і розміщення захисних споруд та об'єктів подвійного призначення здійснюються згідно з нормами, які розробляються відповідно до Закону України “Про будівельні норми”. Реконструкція захисних споруд здійснюється за державними будівельними нормами В 2.2.5-97 “Захисні споруди цивільної оборони”, затверджені наказом Держкоммістобудування України від 08.07.1997 № 106. Об'єкти або приміщення, що пристосовуються під захисні споруди, в усіх випадках мають відповідати вимогам цих норм.

Керівники підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності та господарювання, на балансі яких знаходяться захисні споруди, забезпечують їх належний технічний стан і готовність до укриття населення, що передбачено п. З Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 р. №253 (далі - Порядок), відповідно до якого використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, забезпечення утримання та збереження функціонального призначення захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі. Утримання захисних споруд здійснюється відповідно до законодавства за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, які є балансоутримувачами захисних споруд.

Відповідно до п. 4 Порядку захисні споруди, за винятком тих, що повинні утримуватись у постійній готовності до використання за призначенням, можуть використовуватися підприємствами для господарських, культурних та побутових потреб за умови забезпечення можливості приведення їх у готовність до використання за призначенням у строк, що не перевищує 12 годин.

Також, відповідно до п. 6 Порядку під час використання захисної споруди для власних потреб підприємством забезпечується збереження захисних властивостей споруди як в цілому, так і окремих її елементів; герметизацію та гідроізоляцію всієї споруди; збереження робочого стану інженерно-технічного та спеціального обладнання, засобів зв'язку та оповіщення; належне утримання захисної споруди відповідно до вимог інструкції щодо тримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, яка затверджується МНС.

Суд зазначає, що граничний строк на усунення порушень відповідачем встановлено до 05.09.2016 р., проте згідно інформації Валківського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області на даний час відділом освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області вказані порушення не усунуто, а відповідачем до суду не надано доказів на спростування вказаних обставин.

Поряд з цим, матеріали справи також не містять, а відповідачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження виконання вищезазначених приписів №17 та №133.

Згідно з вимогами ст. 121 Конституції України, одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави в суді, у випадках, визначених законом.

На реалізацію даної конституційної норми законодавцем закріплено представництво інтересів громадян та держави в судах в якості однієї з функцій прокуратури, що передбачено вимогами ст. 2 Закону України “Про прокуратуру”.

В особі держави у даному випадку виступає Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, яке є територіальним органом ДСНС, уповноваженим, у т.ч. на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню. Також ним здійснюється державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах цивільного захисту на відповідній території.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території: здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, здійснює контроль за їх станом; бере участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд та у розгляді питань будівництва та реконструкції захисних споруд та їх пристосування для використання у господарських, культурних і побутових потребах.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, уповноважене на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, та на забезпечення державної політики у сфері захисту від надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру самостійно заходи представницького характеру на захист інтересів держави не вживає, як наслідок, припис не виконано, а спірний об'єкт цивільного захисту знаходиться у незадовільному для укриття населення стані.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов керівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, про зобов'язання вчинити певні дії – задовольнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мар'єнко Л.М.