Справа № 814/619/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2017 р. Справа № 814/619/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Бондарь В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомКомунальної установи "Вознесенська центральна районна лікарня",
доДержавної служби України з питань праці Управління держпраці у Миколаївській області,
за участю:

представника позивача:

Ьаланенко А.С.

представників відповідача:

Долина Ю.О., Горнецька М.В.

провизнання протиправною та скасування постанову,
В С Т А Н О В И В:

Комунальна установа "Вознесенська центральна районна лікарня" звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань праці Управління держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 21.03.2017 року № 22 КП.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що КУ "Вознесенська центральна районна лікарня" не порушувало трудове законодавство відносно працівників позивача в недотриманні мінімальних державних гарантій в оплаті праці та в не нарахуванні індексації на заробітну плату за період липень - листопад 2015 року, оскільки відображати нарахування індексації грошових доходів працівників лікарні лише у особистих розрахункових листах працівників без відображення даної індексації у фінансовій звітності понад лімітні призначення - прямо порушує статтю 58 бюджетного кодексу України. Крім того, фінансування з державного, місцевого бюджету на виплату індексації працівникам та виплати компенсації не виділялися, тому на думку позивача вини Комунальної установи "Вознесенська центральна районна лікарня" не має. За таких обставин, постанова від 21.03.2017 року № 22 КП у частині накладення штрафу в сумі 416 000 грн. є безпідставною.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що посадовими особами оскаржувана постанова винесена на підставі діючого законодавства та є такою, що скасуванню не підлягає.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

В період з 21.02.2017 року по 28.02.2017 року працівниками Управління Держпраці у Миколаївській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства України про працю в діяльності КУ "Вознесенська центральна районна лікарня".

В ході перевірки КУ "Вознесенська центральна районна лікарня" встановлено, що нарахування індексації заробітної плати здійснюється з порушенням п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.липня 2013 р. № 1078 зі змінами. Індексація заробітної плати 544 працівникам за липень-листопад 2015 у сумі 1 297 574 грн. була нарахована у грудні 2015 року та виплачена 29 грудня 2015 року. Виплату нарахованої індексації на заробітну плату за період липень- листопад 2015 року включно здійснено без нарахування та виплати компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію.

Перевіркою встановлено, що не нарахована та невиплачена компенсація у грудні 2015 року за липень-листопад 2015 року старшій медичній сестрі ОСОБА_4 у розмірі близько 75, 44 грн. при виплаті індексації заробітної плати за липень-листопад 2015 року у розмірі 3772, 02 грн., сестрі медичній ОСОБА_5 у розмірі близько 68,00 грн. при виплаті індексації заробітної плати за липень-листопад 2015 року у розмірі 3400,26 грн., сестрі медичній ОСОБА_6 у розмірі близько 47,40 грн. при виплаті індексації заробітної плати за липень-листопад 2015 року у розмірі 2370,72 грн., сестрі медичній ОСОБА_7 у розмірі близько 57,30 грн. при виплаті індексації заробітної плати за липень-листопад 2015 року у розмірі 2865,17 грн., сестрі медичній ОСОБА_8 у розмірі близько 40,00 грн. при виплаті індексації заробітної плати за липень-листопад 2015 року у розмірі 1977,90 грн.

Таким чином, допущено порушення абз. 8 ч.2 ст. 265 КЗпП України, а саме інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим частини 2 цієї статті.

Крім того, вказаною перевіркою встановлено, що не нарахована та не виплачена індексація заробітної плати за липень-листопад 2015 року тринадцяти звільненим працівникам на загальну суму близько 19,6 тис. грн. Так, сестрі медичній ОСОБА_9 не нарахована індексація заробітної плати за липень 2015 року у розмірі близько 421 грн., сестрі-господині ОСОБА_10 не нарахована індексація заробітної плати за липень-серпень 2015 року у розмірі близько 360 грн., сестрі медичній ОСОБА_11 не нарахована індексація заробітної плати за липень-серпень 2015 року у розмірі близько 1250 грн., сестрі медичній ОСОБА_12 не нарахована індексація заробітної плати за липень-вересень 2015 року у розмірі близько 1746 грн., сестрі медичній ОСОБА_15 не нарахована індексація заробітної плати за липень-вересень 2015 року у розмірі близько 1258 грн., сестрі медичній ОСОБА_13 не нарахована індексація заробітної плати за липень-жовтень 2015 року у розмірі близько 1528 грн.

Тобто, допущено порушення абз. 4 ч.2 ст. 265 КЗпП України, а саме недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

28.02.2017 року Управлінням Держпраці у Миколаївській області винесено припис № 14-02-079/0016-002 відносно позивача з вимогою забезпечити нарахування індексації заробітної плати звільненим працівникам закладу за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2015 року відповідно до ст. 33 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" та з вимогою забезпечити нарахування компенсації за несвоєчасну випплату індексації заробітної плати за 2015 рік працівникам установи в тому числі і звільненим працівникам, згідно вимог ст. 34 Закону України"Про оплату праці".

Припис Управління Держпраці у Миколаївській області № 14-02-079/0016-002 позивачем не оскаржений, а вимоги зазначені у цьому приписі КУ "Вознесенська центральна районна лікарня" не виконані.

Тому, заступником начальника Управління Держпраці у Миколаївській області Жовнєнком Д.С. винесено постанову від 21.03.2017 №22-КП, відповідно до якої на Комунальну установу «Вознесенська центральна районна лікарня» накладено штраф на підставі абз.8 ч.2 ст. 265 КЗпП України у розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 3200 (три тисячі двісті) гривень та на підставі абз.4 ч.2 ст. 265 КЗпП України штраф у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а саме у розмірі 416 000 (3200*10*13) (чотириста шістнадцять тисяч) гривень.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 95 КЗпП України і статті 33 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991).

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Тобто, враховуючи вищезазначене можна зробити висновок, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Вказане підтверджується, зокрема листом Мінсоцполітики України від 03.10.2014 р. № 219/10/136-14 «Про індексацію заробітної плати» де вказано, що індексація є державною соціальною гарантією, що надається населенню з метою підтримки купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до структури заробітної плати входить додаткова заробітна плата, яка включає, в тому числі, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Отже, враховуючи те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою, передбаченою статтею 33 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», вона входить до структури заробітної плати, що також підтверджується підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5, відповідно до якого суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати. Як складова належної працівникові заробітної плати індексація спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Таким чином, проведення індексації заробітної плати у встановленому законодавством порядку передбачено ст.95 Кодексу законів про працю України. А тому індексація заробітної плати є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, за недотримання якої юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника щодо якого скоєно порушення.

Отже, посадовими особами КУ "Вознесенська центральна районна лікарня" допущено порушення вимог законодавства про працю.

Згідно вимог ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу. Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не доведено суду протиправність оскаржуваної постанови. Натомість відповідачем надано усі необхідні докази в підтвердження законності та обґрунтованості постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 21.03.2017 року № 22 КП.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В.В. Біоносенко